1900. No. 4. OM INDICANURI. 33 
Urinportioner A 250 ccm. 
Extraheret med chloroform: 
a. Strax 1.95 mg. indigo. 
b. strax Moro en 
c. efter 1/4 time 1.50 —»— 
d. » la » 1.43 —»— 
e » mS Tara —>— 
fee, 2 9 Cr 
I ovenstaaende forsogsrække har jeg benyttet min modificerede 
methode, og man kunde saaledes tænke sig muligheden af, at de af- 
tagende mængder kunde skyldes dannelse af de af Bouma antagne modi- 
ficerede indigofarvestoffe, hvilke var fjernede ved vadskningen. Dette er 
imidlertid ikke tilfeeldet, thi resultaterne er fuldstendig analoge ved be- 
nyttelsen af min oprindelige fremgangsmaade. 
Det synes altsaa afgjort, at en kortere eller længere tids henstand af 
urin-saltsyreblandingen, forend chloroformextractionen foretages, bevirker 
et tab af indigo. 
Dette tab kan enten bero paa, at oxydationen af indoxyl ved den 
langvarige indvirkning af saltsyre-jernchlorid foregaar videre end til indigo, 
eller det kan bero paa, at indigo ved den længere tids henstand udskiller 
sig krystallinsk, saaledes som man kan iagttage det ved meget indicanrig 
urin, i denne tilstand lader det sig kun vanskeligt extrahere med chloro- 
form. 
Bouma fandt den laveste indigomængde, naar oxydationen forleb ved 
09. Ved denne temperatur antager han en langsom oxydation og lader 
derfor blandingen henstaa paa is i længere tid. Mængden af det paaviste 
indigoblaat var i dette tilfælde omtrent halvparten af, hvad han fandt, 
naar oxydationen forløb ved værelsetemperatur eller ved ca. 45°. I begge 
de sidste tilfælde begyndte han imidlertid extractionen strax eller i hvert 
fald allerede 10—15 minutter efter tilsætningen af saltsyre. 
Bouma angiver heller ikke paa hvilken maade, han har kontrolleret, 
at han virkelig har erholdt den samlede mængde indoxyl som indigo- 
farvestoffe, han nævner blot, at residuet i den første portion er rødviolet, 
medens det ved de to øvrige bestemmelser viste sig «blaat med rødbrunt 
belæg» og «næsten rent blaat med meget liden rødfarvning». Af disse 
forhold drager han den slutning, at den manglende mængde indigoblaat 
er tilstede som rød og brun modification. Det forekommer mig imidlertid 
meget rimeligt, at farven af de røde eller rødbrune tilblandinger bliver 
sterkere fremtrædende, naar indigoblaat er tilstede i ringe mængde. Heraf 
kan man i hvert fald ikke slutte mere end, at de fremmede farvestoffe 
Vid.-Selsk. Skrifter. M.-N. Kl. 1900. No, 4. 3 
