Ethersvovl- 
syrer som 
maal for 
æggehvide- 
forraadnelse. 
Forholdet 
mellem 
æthersvovl- 
syrer og 
sulfatsvovl- 
syrer. 
42 EYVIN WANG. M.-N. Kl. 
denne sidste kan altsaa ikke være forbrændt i organismen, og den reste- 
rende del maa vere udskilt som hydrochinon og brenzkatechin. 
Spergsmaalet om de aromatiske spaltningsprodukters forekomst i urinen 
blev paany optaget af Drieger!, han bestemte nu ikke alene phenol- og 
indigogehalten, men ogsaa de aromatiske oxysyrer samt endelig mængden 
af de udskilte æthersvovlsyrer og deres forhold til sulfatsvovlsyrerne; 
noget bestemt forhold mellem nogen af disse aromatiske stofvexelspro- 
dukter kunde han ikke konstatere. 
Forholdet mellem æthersvovlsyrer og sulfatsvovlsyre blev først under- 
søgt af von den Velden*, som under normale forhold fandt det nogen- 
lunde konstant (i gjennemsnit 1:10). Ved stor indicangehalt fandt han 
ogsaa forøgelse af de parrede svovlsyrer. Baumann & Herter® paaviste 
betydelig større variationer i forholdet mellem æther- og sulfat-svovlsyrer 
(fra 27.0—4.2), hvorfor de ansaa det umuligt at bestemme nogen middel- 
værdi. 
Aethersvovlsyrernes afhængighed af æggehvideforraadnelsen i tarm- 
kanalen blev først konstateret af Baumann*, som fandt, at han kunde 
bringe dem til helt at forsvinde fra urinen, naar han gav en hungrende 
hund store doser calomel, og derved hindrede æggehvidespaltning i tarmen. 
Fr. Müller5 fremhæver, at man maa lægge mindre vægt paa det 
relative forhold mellem de parrede svovlsyrer og den totale end paa de 
absolute værdier, naar man vil slutte sig til forraadnelsesprocessens grad, 
de nævnte størrelser er nemlig incommensurable, idet totalsvovlsyren er 
afhængig af æggehvideomsætningen i organismen, medens zthersvovl- 
syrerne afhænger af æggehvideforraadnelsen i tarmen. Ogsaa Salkowski® 
hævder nødvendigheden af at benytte den absolute kvantitet af æther- 
svovlsyre som maal for tarmforraadnelsen, idet nemlig en formindskelse af 
æthersvovlsyre 
kvotienten —————___> —_ 
sulfatsvovlsyre 
ligesaa godt kan fremkomme ved forøgelse af 
sulfat — som ved formindskelse af æthersvovisyre. En forøgelse af den 
| Brieger: Einiger Beziehungen der Fäulnissprodukte zu Krankheiten. Zeitschr, f. klin, 
Medicin Bd. 3, 1881, s. 472. 
? von den Velden: Ueber die Ausscheidung der gepaarten Schwefelsäuren im mensch- 
lichen Harn. Arch. f, pathol. Anatomie. Bd, 70, 1877, s. 343. 
Baumann & Herter: Ueber die Synthese von Ætherschwefelsäuren und das Verhalten 
einiger aromatischen Substanzen im Thierkörper, Zeitschr. f. physiol, Chemie, Bd. 1, 
1877—78, 5. 246. 
* Baumann: Die aromatischen Verbindungen im Harn und die Darmfäulniss. Zeitschr, 
f, physiol, Chemie, Bd. 10, 1886, s. 129. -_ 
5 Fr, Müller: Untersuchungen über Icterus. Zeitschr. f, klinische Medicin. Bd, 12, 
1887, s. 63. 
® Salkowski: Ueber den Einfluss der Phenylessigsäure auf den Eiweisszerfall. Zeitschr, 
f, physiol. Chemie, Bd, 12, 1888, s, 225. 
