Gastritis. 
Cancer 
ventriculi 
84 EYVIN WANG. M.-N. Kl. 
30 % mindre æthersvovlsyrer pr. dag end i normalperioden. Ved forsog 
med hunde viste saltsyren ingen virkning; han antager derfor, at der hos 
hunde allerede normalt er en hyperaciditet, som er tilstrækkelig til at ud- 
øve den maximale virkning paa forraadnelsesprocesserne i tarmen. Som 
støtte for denne antagelse anfører han, at æthersvovlsyrerne ved hans 
selvforsog ikke viste fortsat aftagen, naar han øgede den optagne mængde 
saltsyre til omtrent det dobbelte. 
Tilslut kan anføres, at Simon! efter en række undersøgelser af indican- 
uriens forhold til mavesaften, kom til det resultat, at indicanmængden kunde 
betragtes som indikator for mavesaftens gehalt paa fri saltsyre. Undtagelse 
dannede alene ulcus ventriculi, hvor der tiltrods for hyperaciditet var øget 
udskillelse af indican. 
Ved chronisk gastrit med saltsyremangel og abnorm gjæring i ven- 
triklen kan man altsaa vente øget udskillelse af aromatiske forbindelser i 
urinen som tegn paa øget æggehvideforraadnelse i tarmen. Stor indican- 
udskillelse ved chronisk gastrit er paavist af Brieger® og Ortweiler?, 
Medens Faffe* og de Vries? ansaa tarmsygdomme som aarsag til 
pathologisk indicanuri, fremhæver Senator? som almindeligt resultat af sine 
undersøgelser, at abnorm indicanudskillelse meget hyppigere optræder ved 
chroniske end ved acute sygdomme, og at den hyppigst iagttages ved 
consumptions- og inanilionstilstande. Syge, som liden eller ingen næring 
optager, og som tildels ogsaa kaster det nydte op, eller fordøier det slet, 
viser hyppig enorm indicanmængde i urinen; jo sterkere den ledsagende 
anæmi er, desto rigeligere er ogsaa udskillelsen. Foruden ileus synes diffus 
peritonit at være den eneste acute sygdom, som er forbunden med enorm 
indicanuri. 
Af de chroniske sygdomme var det specielt cancer ventriculi, som 
havde enorm indicanforogelse, uafhængig af afforingens forhold. Indican- 
forøgelse ved cancer ventriculi er ogsaa iagttaget af Brieger?, Hennige? 
og Ortweiler®, den sidste hævder, at indicanurien skyldes en forstyrrelse 
af den specifike ventrikelfordøielse, saaledes at en stor mængde af nærin- 
gens æggehvide passerer over i tyndtarmen enten uforandret eller endog 
i begreb med at forraadne. Han fæstede sin opmerksomhed væsentlig ved 
saltsyremængden og anstillede forsøg med to patienter, som led af cancer: 
han gav dem i 6 dage 12 draaber ren saltsyre 3 gange daglig og iagttog 
væsentlig formindskelse af indicanudskillelsen i saltsyreperioden. 
I Simon: The modern Aspect of Indicanuria with special Reference to the Relatio) 
between Indican and the Acidity of the Gastric Juice, Ref. i Medical Record. Bd. 49, 
1896, s. 447. 
2 Se literaturangivelse s. 77 og 78. 
