1900. No. 4. OM INDICANURI. 89 
Concetti! udferte 2325 indicanundersogelser og kom til det resultat, 
at indicanurien kun havde diagnostisk betydning med hensyn til digestions- 
tractus’ tilstand, pathognomonisk tegn paa tuberculose er den derimod ikke. 
Tilslut maa ogsaa omtales, at forøgelse af indican- og æthersvovlsyre- Autointoxica- 
mængden i den senere tid ogsaa nævnes i forbindelse med lidelser, der Re 
antages at skyldes auto-intoxication fra tarmkanalen. Saaledes iagttog 
Singer? ved flere hudlidelser som urticaria, acne vulgaris etc., at der var 
rigelig udskillelse af indican, athersvovlsyrer eller phenol. De nævnte 
lidelser bedredes eller helbrededes ved anvendelse af menthol som tarm- 
antisepticum og samtidig svandt ligeledes de aromatiske stoffe i urinen. I 
tilslutning til denne publikation meddelte ogsaa Freund>3, at han i en række 
tilfælde af erythema multiforme paaviste ganske excessive mængder af 
indol, skatol, phenol og æthersvovlsyrer i urinen. Desinfektion af tarm- 
kanalen med calomel viste sig i disse tilfælde at være af udmerket virkning. 
Rovighi* anstillede dyreforsøg for at prøve den toxiske virkning af 
indol og skatol. Den letale dose for voxne kaniner var r11/2—2 gr.; 
mindre kvantiteter fremkaldte torpor og somnolens samt lidt efter lidt 
lammelse med hjertesvækkelse, temperatursynkning og urinretention. 
Herter® fandt ligeledes toxisk virkning paa nervesystemet ved intra- 
venøs injection af indol hos hunde og kaniner. Hos et menneske frem- 
kaldtes let frontal hovedpine, kolik og diarrhoe efter 0.5 gr. indol pr. os. Hos 
et andet individ havde denne dose ingen virkning, hvorimod 1.0 gr. frem- 
kaldte tydelig toxisk virkning. 
Han ser i sine experimenter en mulig forklaring til den indisposition, 
som ledsager obstruction. Langvarig obstruction tænker han sig ogsaa at 
kunne danne basis for udviklingen af neurastheni. Ved undersøgelse af 
urin fra 32 neurasthenikere fandt han i 2r tilfælde sterk indicanreaktion, 
medens den i 11 tilfælde var svag eller negativ. 
Med hensyn til spaltningsprodukterne ved æggehvideforraadnelsen som 
aarsag til auto-intoxication bemærker Fr. Müller®, at netop de produkter, 
' Concetti: Ricerche sulla Indicanuria nelle Malatie Infantili. La Pediatria 1898, No. 1 
og 2. Separataftryk s. 29. 
Singer; Ueber den sichtbaren Ausdruck und die Bekämpfung der gesteigerten Darm- 
fäulniss. Wiener klin. Wochenschr. Jahrg. 7, 1894, No. 3, s. 37. 
3 Freund: Ueber Autointoxicationserytheme, Wiener klin, Wochenschr. Jahrg. 7, 1894, 
No. 3, s. 39. 
À Rovight: Sull'azione dei prodotti tossici della putrefazione intestinale etc. Policlinico 
1896, s. 6. Ref. i Schmidts Jahrbücher Bd. 251, 1896, s. 12. 
5 Herter: An Experimental Study of the Toxic Properties of Indol. Medical Record, 
Bd, 53, 1898, s. 569. 
6 Fr. Müller: Autointoxicationen intestinalen Ursprunges, Verhandl d. XVI. Congresses 
fiir innere Medicin in Wiesbaden 1898, s. 162. 
19 
