1900. No. 4. OM INDICANURI. 151 
| 
| 
Urin- Sp. v. Indigo | SEMIN, A fi EN 
mængde. mg. || reaktion, 
1899 | 
0.03 gr. itrol 4 gange daglig. 
23./6. 730 3.8 svag I 
24. 480 1024 6.2 middels o 
25. 520 1026 38 = I 
26. 720 1023 2.4 svag I 
27. 209 KOST 43 middels 5 Ikke medicin, 
28. 1140 1020 2.8 ||ganske svag | 1 
No. 37. R.H. afd. f. barnesygd. L.-no. 974/98. R. L., 51/2 aar. 
Tuberculosis. 
Knæledstuberculose. Ingen suppuration. Velbefindende. 
| 
Dat. Urin- Sp. v Indigo Selle Aff. Aa 
mængde. mg. reaktion. 
= — -= === == 
1899 
20./6. 270 1020 mg svag I 
21. 520 1020 1.9 = I 
22. 680 1018 1.7 - I 
0.03 gr. itrol 4 gange daglig. 
23. 220 1027 GE middels I 
24. 270 1031 1.9 — I 
25. 230 1017 1.0 svag I 
26, 450 1024 | | — I 
27. 240 1030 1.8 middels I Ikke medicin, 
28, 530 1020 rd svag I 
Af de benyttede 3 medikamenter viser det sig altsaa, at subnitras 
bismuthicus er det eneste, som har været istand til at bringe indican- 
udskillelsen til fuldstændigt at ophore. Denne virkning har imidlertid ikke 
været konstant, idet der i enkelte tilfælde kun har vist sig en storre eller 
mindre aftagen af den paaviste mængde indigo, og i andre tilfælde har 
indicanurien under wismuthperioderne forholdt sig fuldstændig uforandret. 
Aarsagen til dette varierende forhold maa sandsynligvis seges deri, 
at indolproduktionen i tarmen skyldes forskjellige bakteriearter, hvis virk- 
somhed i varierende grad paavirkes af det givne wismuth. 
I begyndelsen af mine forsog med dette middel var det paafaldende, 
at indicanurien svandt i de tilfælde, hvor det undersegte individ befandt 
