438. 

 HOLCUS alpinus. 



Fjaxl-TaTel. 



Blomvippan är hopdragen och eggformig, med 

 aflånga spetsiga blommor. Blomfodret in- 

 nehåller 3 blomster, eller ett tvåkönadt 

 midt emellan tvänne med långa snärp för- 

 sedda han-blomster. 



Willd. $p. pl. 4. 2. p. 937. Cl. PoLYGAMiA Ord. Moncecia. 

 Svarti i Schrad. Journ. f. d. Botanik. 2. 2. s. 45. Tab. 3. A. Lil- 

 jebl. Sv. Fl. s. 39. (Aira alpina) Kl. Tremänning. 2:<ivinn. 



I 



tredje Tornen af detta Verk förekommer det så kallade My- 

 ske-gräset eller Luckt-Tuleln (Holcas Odoratus), en pl sidländ- 

 ta ängar här och der befintlig gräsart. Dess slägtmärke är vid 

 N:o 168 detaljeradf, och som äfven den närvarande, på nämde 

 ställe, såsom närmaste frände anföres, har densamma, nu til- 

 lika rekryt på Svenska Ört-listan dubbelt anspråk att här in. 

 taga sitt rum. Den hör egentligen till den kallaste Nordens 

 Flora och träffas i de gräsvuxne dälderne af Lappmarkernas 

 fjällar. Stånden, växande i små torfvor, uppskjuta från lån. 

 ga, tradiga och mörka rötter, flere strån, liksom uppstigande, 

 X — 2 qvarier höga, trinna och släta, beklädde med gulbruna 

 baljor, hvilka ända sig med tumslanga smala gräsblad. Den 

 öfversta är stundom blott spetsad och hopklämd. De från ro- 

 tens baljor kommande, äro deremot af stråens längd och myc. 

 ket smala. Blomvippan, sällan mer än en tum lång, har upp- 

 läta, tätt och skiftevis sittande, bara, 2-delte ell. 2 -blommiga 

 grenar. Blommorna äro större än Lukt-Tåtelns, glänsande, än 

 gulgröna, än mörkt purpurfärgade, och hvar och ens blomfo- 

 ders bägge skal hvassa, strimige, gullglänsande samt med ett 

 brunacktigt snedt tvärband, och besprängde med fina svarta 

 prickar (för synglaset). Inom desse sitta 3 blomster, af hvil- 

 ka de 2 på sidorne äro hanar, och del mediersfa tvåkönadt. 

 Det yttre han-blomstrets skal äro olika: det utåt sittande af. 

 långt, hvast, köladt, mörkgult och för det väpnade ögat sträft 

 och i kanten finhårigt, i toppen 2-klufvit, 'och bär i fissuren 

 ttt rakt, syllikt, sträft Snärp; det innit sittande skalet är 

 hälften mindre och äfven tvåklufvit. Det inre hanblomsiret 



