433. 



CARPINUS BETULUS. 



re 5 men öppna luften tål virket icke gerna, så framt det icke 

 målas eller tjäras. Virket bör också fällas vintertiden, samt 

 torkas innan det användes. De odugliga träden ge både godt 

 bränsle och goda kol. Äfvea askan hyser rikeligen pottaska. 



Som löfvet är begärligt för boskapen, bör det icke tillå* 

 tas desse beta der man önskar tradens trefnad, och toppens 

 stympande på de yngre, hindrar följakteligen växten. Med 

 den inre barken skall ylle kunna färgas gult. Damåourneys 

 iörsök har likväl icke besannat det. 



Fortplantningen af detta Trädslag, så förträffligt för dess 

 täthet och aldrig masktungna blad, sker aldralättast genom 

 frö, hvilka , om de samlas vid löffallet , och sedan de torkat, 

 utsås och nedmyllas genast om hösten, radtals i par tum dju. 

 pa fåror. Våren, ett år derefter, kunna plantorne, tillbörligt 

 åtskiljde utsättas, antingen i häck eller der man behagar. 

 Med rotskott och afläggare kan väl ock förmering skej men 

 är mödosammare att verkställa. 



Tab. En gren med blad och blommor i naturlig storlek. 

 tf Hanblommor. ? Honblommor, a. ett Han-blomfjäll med 



atåndarne, — b, en ståndare c. Honblommor särskilt uttagne 



_ . d. en enda pistill e. f. Honblomme-fjällen, alla mei 



©eh mindre förstorade, — g. fruckten sittande emellan de ut- 

 växta blomfjellcnj i ntt, storlek.. _ h. nöten, större gjord. 



