449. 

 Epipactis Palustris. 



til! bladFull, trind och siat, Bladen omfatta den likt baljor 

 vid basen,' upptill bredt el. ovalt lansetilike, efter längden 

 neiffulle , helbräddade och släta. Blommorne, prydlige, men 

 u'an lukt, 6- 10 förenade i en gles spira, vetta nedåt, och 

 bli omsider hängande, hvar och en med sin korta skärm 

 (bractea) vid fruktämnets nedre ända försedd. Kronbladen ä- 

 ro \idöppnej de tre yttre grönaktiga, — de 3inrehvita, mpQ 

 a!!a rödfläckige, Blomiäppen är af samma längd, 5-flikig, vid 

 basen lonkav, (utan sporre) med purpurslrimor vid sidorne» 

 och uppstående trubbiga sid-flikar, och åen medlersta s'örre, 

 Utbredd, nästan helrund, naggad el. rynkad, och nedböjd, 

 semt baKtill mot mynningen utmärkt med 2 gula knölar. Han- 

 knappen fästad som ett hick vid pistillens bakre kant, blir 

 allid qvaisittande. I Juli och Augusti träffar man denna ar- 

 ten biommande. 



Nyttan är säkert obetydlig af vexfen. Boskapen begagna 

 likväl den samma, med det of riga gräset på betet. 



Svenska Flora äger flere prydnader af närmaste s'3'g'skap 

 md denna. Men de äro ännu sällsammare, och finnas hos 

 oss knappt utom Gottlands och Ölands stränder, hvarest till 

 Botanistens förtjusning, så stor mängd af desse skenheter, 

 kring midsommarstiden, fö:ekomma. 



Tab. Hela vexten, blommande, så s'or som i na'uren. 

 8. Blomläppen med fortplantningsdelarne. b. De sednare, sär- 

 skilte, tillsammansittande, c. Sjelfva Hanknappen , sedd på 

 undre sidan. 



