452. 



LOBELIA DORTMANNA. 



merendels rak, stundom n?got vriden, men trind oeh slät 

 °ch visar ofvaa vattenbrynet ea klase med SpTldda och åt ena 

 sidan vettande, hvitblå blommor på lorta stjeikar, och en li- 

 ten skärra ci!er blomfjäll under hvarje'. Blomfodret består af 

 5 h '- ' re än blommans pip. Hanknapparne och Pistillens 



märke äro sk "ggige Fruktämnet, som är under blomningen 



;ande, uppräler sig då fröna innom de 2 rummen mogna. 



Den berömde (Vtkannaren Clusius h;r först omtalat den- 

 na vext , bvilken han först erhöll från en Ap'eVare i Grö- 

 ningen benämd Dortmann , och som kallade den SjoLilja 

 (Gi diolus lacusfris.) 



Det är i naturen nF s öire delen Lohelier , att i deras de" 

 lar hysa mjölksaft. Det gör också denna temmeligcn ymnigt. 

 NågrR slägtingar mellan Tropil.erne äro derjemte Kände såsom 

 illgörande , t. e. Lobelia Tupa och loBgiflora, hvaraf blotta 

 lukten från roten gör ktäkning. Det är väl icke utrönt och 

 torde icke elier besannas, att den här tecknade bör också va- 

 :a misstänkt j ty Clusius säger, att saften är söt, och att An. 

 korne finna i bladen ett särdeles angenämt iö lämne. Emed- 

 Jertid som den lä it uprifves från sjöbotten-, är den förtretlig 

 för F; skare, som vid notdrägter finna redskapen snart fylde 

 med densamma. 



4 



Ta^i. Vex f en blommande i nat. storlek, a En blomma, 

 förstorad, skild lian bi( mfodre!. b. Blomfodret med Stan- 

 darne lo--ade vid basen, för 1 att visa hura de äro s. raman- 

 vuxne upptill. c, Öire ändan af S Indrarnes strängar tillika 

 med de sammanväxte hanknapparne, H. Pistillen e Ii tillens 

 märke mycket förstoradt, i. Eit lotbiad på tvären afskurit, 

 2 rummigt. 



