45& 

 BROMUS mollis. 



Ludd- los ta. 



Blomvippan är upprättstående, luden. Småaxen 

 aflångq, med ljusa kanter och raka borst» 

 Bladen äro mjukhåriga. 



Linn. Sp. pl. ,p. 112. Cl. 5 TRIANDRIA Digynia. — Liljebl. 

 Sv. Fl. s. 50 kl. 3. Treman N. Tvåqvinnad. Ret{. Fi. oecon. s. 126". 



] ) 



i a lika sätt som Riglas ta innästlar sig på Råg-åkfarne s så 

 träffas donna arten ibland Kornet, dock mist på sandig grund. 

 Det är elt mjukt ljusludigt grässlag. På åkren är roten an- 

 i.uel , men på obrukade ställen tuSrig. Strået blir ända till 

 alnslångt, rakt, ledfullt, ludigt, särdeles vid lederne. Bla- 

 den äro temmeligen breda och platta med 7 tydliga nerver, 

 samt å ömse sidor, fast i synnerhet på den öfre , niju-1 

 hvitludna med strimige baljor. Blomvippan, som ståc rätt upp, 

 är något hopdragen och småaxens skaft korta och odelta. 

 Sjelfva axen äro ovala spetsade, något hopklämde, finludns 

 och omfatta 5-7 småblomster , hvilkas yttre blomskal äro 2- 

 kL.f;:e i toppen, och borsten längre än blomskalen och raka. 



På backar och magra ängar träffas icke sällan en liten 

 afart af Ludd-Iostah, knapt half qvartershög och blott n 

 få , 304-biommige , lutande små ax, som äro nästarv släta; 

 Man skulle snart anse den vara en helt annan art, men bör 

 ej åtskiijas. 



Detta grässlag ätes gerna af kreaturen, och må devföre 

 anses fördelaktigt; det skulle äfven kunna odlas på sand 

 ställen, men fordrar, såsom blott tuårigt , att till någon del 

 få fiöa sig, för ait icke utrotas. Vidare om bruket rf/, 

 lostan må Prof. Reizii- Fl. oecon. på ofvan anförde sli 

 jtmnföras, 



Tab Grä-et (en del deraf) inåt. storlek, a. Ett småasc 

 b. Blomfodeiokalen. c, De inre. d. Pistillen» 



