45g. 

 CHENOPODIUM urbicum. 



By-Molla. 



Bladen äro treangelformiga och något randade. 

 Blomklasarne äro bladlösa , sammansatte och 

 sitta tätt intill stjelken; blommorna äro hop- 

 gyttrade. 



Linn. Fl. Sv. p. ai5< Cl. 5. Pentandr. Digynia. — Liljebl. Sv. Fl» 

 5. 209. Cl. 5. Fijimak.n. 2:qvinn. — Relz. Fl. cecon. s. iS4> 



D, 



å knappt en vext är allmännare på odlade ställen än 

 Svinmollan (n. 411.) vid hvilken slägtets hufvudmärke är 

 uppgifvit, förekommer denna mindre vanligt, men ses lik- 

 väl här oeh der ymnigt nog vid gator och husväggar t. ex. 

 i Visby, Upsala och i Södra Sverige. Roten är annuel samt 

 örtstjelken 2-3 qvarter hög, trind men kantig och röd- 

 itrimmig, samt både enkel och grenig. Bladen ha ea aflång 

 form, och äro tillika nästan spjutlika; de smärre äro dock 

 vid basen rundade; alla i brädden, särdeles vid midten, 

 något (ej djupt) tandade; men mot toppen hela. Blomkla- 

 sarne sitta i bladvecken, uppräta och tryckte till stammen.» 

 stundom längre än bladen, grenige och utan några, emel" 

 lan de sammangyttrade blommorna , blandade smärre blad. 

 De emot toppen förena sig, liksom i en gemensam vippa* 

 Vextens färg är helt grön, äfvensom blommornas, hvilka 

 visa sig i Aug. och Sept. Fröna bli nästan så stora som 

 Roffrön. Med Trädgårdsmoilan har den visst ingen annan 

 gemenskap, än den emellan begge varande familje frändskap. 



Af husdjuren äta får och getter denna art; och bladen, 

 i synnerhet de spädare, kunna väl brukas som spinat och 

 ibland grönkål. Enligt Georgii berättelse duga äfven fröna 

 till föda, och skall bröd kunna bakas af det mjöl som af 

 dem males. 



Tab. — Öfre delen af vexten, i nat. storlek. 



