46o. 

 TRIFOLIUM medium. 



Skogs-Klöfver. Zigzag - Väpling. 

 Örtstjelken är grenig, hit och dit böjd, med 

 smala spetsiga stipler. Axenåxo glesblommiga. 



imn. Faun. Svec. a. p. 558- CL 17. Duduphu Decandria — Liljebl. 

 Sv. Fl. s 350. (Trifol. pratense Var. A. & B.) - Relz. Fl. acon. s. 7*7- 

 (T. flexuosum.) A. Afztlius i Tratisact. Linn. Soc. 1. p. 237- Jaet]- Austr. 

 1. 386. (T. flexuosum.) Fl. dan. t. 1V}5* 



Xå högländta skogsängar och backar der jordmån ar kalk- 

 haltig eller lergrund finnes, synes denna Klöfver-art i syn- 

 nerhet trifvas. Den har vid första påseende så mycken likhet 

 med den vanliga röda klöfvern , att man hållit den för 

 afart deraf. Åtskillnaden är likväl ganska säker; iy vexten 

 är grenigare och stjelken zigzagvis böjd, med stipler par- 

 vis vid delningarne, långa och smala samt hvassa. Småbla- 

 den äga en eiliptisk form, alldeles helbräddade, men stun- 

 dom linhåriga i kanten, och inunder blågråaktiga, samt de 

 transversela nerverna närmare hvarandra. Blommorna som 

 utgöra runda hufvnden, sitta glesare och mer utspärrande 

 än hos Angsklöfvern, och äga en högröd färg. Blomiödrets 

 begge öfre tänder äro kortare än de öfrige, af hvilka den 

 niediersta eller nedersta är längst. 



PiOten är lång och krypande, och har af Engelska kul- 

 tivatörer blifvit ansedd såsom varaktigare än den af allmän 

 klöfver. Blomningen börjar och senare, och efter mid- 

 sommar. 



För kreatur ar denna väplingsart ett välsmakligt grön- 

 foder, jirlhur Young sätter denna främst af alla, och 

 påstår att den ger både bättre mjölk och smör, och att 

 kreaturen icke af detta slag befara trumsjukan, en vanlig 

 åkomma vid omåttligt klöfverbete. Som någre hyst tvifvels- 

 mål i anseende till dessa föregifna fördelar, lönar det väl 

 mödan att nya rön dermed anställas; emedan denna art har 

 knappt hittills varit ordentligen hos oss odlad. 



Ta>b. — Vexten i nat. storlek med sin ror. — a. En 

 blomma särskilt. — b. ett blomfoder — begge förstorade. 



