465. 



EPIPACTIS PALLEN3. 



(Serapias grandiflora Linn.J 



Stobblommig Zymbel. 



Bladen äro bredt lansettlika och omfatta stjelken. 

 Blommorna stå rätt upp och deras skärmar 

 äro nästan längre än fruktämnet. Blomläppen 

 är trubbig och inemot af kronbladens längd. 



Svartz- Act. Holm. igoo. s. 202. —Linn. Syst. Veg. p. 679. — Öl. Re j, 

 3. i44- (Serapias grandiflora.) Suppl. plant- p. 4o5. (Serapias Lonchophyllum.) 

 — Sp. Pl. ed. Willd. 4. I. p 85. Cl. 20. Gynandria Diandria. (Mono- 

 gynia Svartz). — Liljebl.Sv. Fl. s. a4o (Serapias ensitolia. A.) Kl. io.Tvä- 

 iniiGE Enqvinnade. — Hall- Stirp. Helv. 2. i55> *■ 4*- (Epipactis). 



ti emförd med Kurr-Zymbeln (N:o 449) visar denna genas* 

 sin slägtskap, och alt den har dermed mycket gemensamt. 

 Den perennerande roten är äfvenså krypande med köttiga, 

 hvita, odelta trådar. Örtstjeiken blir en half aln hög, ned- 

 till betäckt med flera alternerande baljor, och högre opp 

 besatt med 2-5, stjelken omfattande, och bredt lansett-for- 

 miga eller elliptiska blad. Blommorna sitta mycket åtskilda 

 i toppen samt upprätte, 5-6 ända till 8, alldeles hvita och 

 nästan större än på Kärr-Zymbeln. Under hvar och en 

 fästas en skärm (bractea), af hvilka de understa äro störst 

 och bladlika, samt längre än fruktämnet ; de öfre deremot 

 äro både kortare och smalare. Kronbladen äro till hälften 

 vidöppna i början, men sluta sig efter blomningen. Blom- 

 mans läpp står rätt ut, litet kortare än kronbladen , afiang 

 och trubbig, med tvenne korta rundade sidHikar vid ba- 

 sen. Långsefter läppens disk löpa 3-4 upphöjda, gulaktiga 

 linier. Det till fröhus sedermera utvexande fruktämnet un- 

 der blomman är cylinderlikt, men spetsadt nedåt och har 

 6 på längden löpande fåror. 



Denna art, som blommar »tan märkbar lukt vid mid 

 sommarstiden, är ganska sällsam i andra Svenska provinser 

 utom på Gottland och öland. Der synes den kalk-artade 

 jordmånen vara mest enlig med dess natur ; men stället bör 

 likväl vara skyddadt af buskar och träd. 



Zymbel-slägtet, kommer i anseende till sina blott tra- 

 diga rötter, och icke lökaktiga eller knöliga som hos inånga 



