v 



483. 

 ANDROSACE septentrionalis. 



HlLSKO-ÖRT. 



Bladen sitta alla vid roten, bredt lansettlika, 

 otydligt tandade och släta. Blomfodren äro 

 kantiga och kortare än blomkronan. 



Linn. Flora Su. p. 170. Cl. 5- Pemtandkta Monogynia. — LiljebU 

 Sv. Flora, s. S7. Kl. 5. Femmänning a n Enqvinnade, — Retz.fl. cec.s.45. 



JLbland Lysimachierne, en af de vextfamiljer hos Jussieu 

 hvartili detta slägte hörer, bestämmes detsamma så väl ge- 

 nom det svepe som finnts under blomflocken, som genom 

 blomkronans eggformiga pip och körtlarne vid dess hop- 

 dragna mynning, och dessutom genom en klotrund enrum- 

 rnig frökapsel. Större delen af arterne äro infödingar än 

 på Schweiziska, Pyreneiska , än på de Österrikiska, Ita- 

 lienska och Ryska bergåsarne; äfven denna enda Svenska 

 arten väljer lika belägenhet, och räknas också till Lapp- 

 lands Flora; men förekommer äfven stundom på sandiga 

 öppna fält och backar i Upland och i Skåne. 



örten är annuel. Bladen göra en utbredd ros ofvan 

 den enkla rätt nedstigande roten. De äro nästan ellipti- 

 ska och trubbiga, i kanten knappt tandade, ofvanpå släta 

 och inunder glest finhåriga. Biomstängeln, (en eiler flere) 

 2 — 6 tum lång och rak, bär i toppen en umbell af 6 — 12 

 långstjelkade blommor med ett litet enbladigt och Herdelt 

 svepe nedtill omgifven. I Maj och Juni synas de hvita 

 blommorna, och mot hösten mognar kapseln, som år en- 

 rummig och full med aflånga frön, och delar sig i 5 skal. 



En afart förekommer stundom på mycket torra ställen; 

 den har ingen blomstängel, utan blomflocken sitter när- 

 mast roten ofvan bladen. 



Hvarken lukt eller smak förråda något märkvärdigt 

 hos denna vext. Getter, får och hästar äta väl densam- 

 ma , dock icke med det urval som skulle föranleda till för- 

 sök att odla henne. 



Tab. Vexten i naturl. storlek (den finnes ock dubbelt 

 större). — a. b. blomman förstorad. — c. blomkronan öpp- 

 nad för att visa pipens form, körtiarne, ståndarne och pi- 

 stillen. — d. pistillen särskilt. — e. frukten sittande inom 

 blomfodret. — f. kapseln transverselt afskuren samt fröna. 

 — g. ett frö ännu mer förstoradt. — h. i. bladens form 

 och utseende, pfyaa och inunder. 



