5oo. 

 Orchis nigra. 



ar vidöppen, men upp och ned vänd (resupinata). De yttre 

 fiickarne något bredare än de inre, men alla smala och 

 hvassa, och blommans läpp, uppåt vettande, är odelt, (ej 

 3 flikig) eggformig, lik en plogbill, med något utdragen 

 hvass spets, helbräddad och ar lika färg som blommans 

 flikar. Nederst, under läppen utskjuter håningshuset , »om 

 en liten, kort, rak, trubbig men icke utsvälld sporre. Siägt- 

 delarne äro som hos de verkliga Orkiderna, nemligen: 

 Hanknappens begge rum framtill under märket i en punkt 

 förenade. Fruktämnet som vanligt sittande under blom- 

 man, blir en aflång, slät kapsel. Utom blommornas färg, 

 som hos oss giivit arten det kända namnet, röj?r den sig 

 genom deras sköna lukt som närmar sig till Neglikens. 

 De hysa äfven färgämne och begagnas derföre i orten att 

 dermed sätta violet färg på brännvin (Hagström), och till 

 pappers målning. Det föregifves derjemte att mjölken hos 

 kor som gå i bet under blomningen, skall också genom 

 födan bli blå och att smör och ost derigenom erhåller 

 smak af vaniljer; och ändtligen att mjölk kokad med ro- 

 ten kan tjena såsom retande medel (aphrodisiacum (Haller); 

 hvilket likväl må fordra bekräftelse. 



Tab. Hela vexten, blommande i nat. st. * öfversta 

 delen af ett blad med fint sågad kant; mycket förstoiadt. 

 — a. en blomma. — b. köndelarne med blomläpp^n och 

 fruktämnet (förstorade). — c. Hanknappen sedd framtill 

 sedan blomläppen blifvit frånskuren. 



