18 
mellansvenska samhällen i allmänhet ej behöver taga längre linje 
än 3—4 m för att erhålla en god bild av samhället. 
Genom att man vet, vilken linjelängd, som behövs i enhetssam- 
hället, c:a 20 m, kan man hastigt uträkna storleksordningen på 
den linje, som behövs inom det samhälle man håller på att under- 
söka. ; 
Jag vill här ge en kortfattad återblick över metoden och dess. 
verkningssätt samt de resultat man med densamma ernår. 
1) För ett arbete efter denna metod fordras inga storartade hjälp- 
medel, utan endast en lina och taxeringtabeller behöva medtagas, 
vilket gör metoden mycket användbar vid fältarbeten. Dessutom 
kan man arbeta snabbt med densamma. 
2) Man erhåller ett värde på absoluta frekvensgraden, varigenom 
man kan sammanställa och jämföra resultat, vunna inom skilda 
samhällen även av likartad sammansättning. 
3) Man erhåller på ett enkelt sätt den procentiska sammansätt- 
ningen av samhället. 
4) Man erhåller ett värde på samhällets täthet, vilket är av stor 
vikt. 
5) Medelst en fördelningskoefficient återges den ungefärliga homo- 
genitet, som är rådande inom samhället. 
6) I stället för JaACcCARDS generiska koefficient har införts en in- 
dividkoefficient. 
7) Zoneringen framhäves synnerligen väl genom de resultat man 
erhåller vid linjetaxeringen. 
8) Man kan uppmäla den fysiognomiska effekten och därigenom 
erhålla — i de flesta fall åtminstone — tillnärmelsevis ett mått på 
ytan av markprojektionen. 
9) Med de erhållna resultatens hjälp kan man ernå en statistisk 
indelning av arterna i »livsformer» och erhålla ett >biologiskt spekt- 
rum» enligt RAUNKLER. 
10) Genom att sammanföra frekvensgraderna i grupper kan man 
erhålla frekvenskurvor för åskådliggörande av vissa förhållanden 
inom samhället. : 
11) Metoden ger även med relativt korta taxerade linjer ett gott 
resultat. 
12) Man erhåller genom uppställande av ett enhetssamhälle en 
utgångspunkt för bedömandet av längden på den linje, som behö- 
ver läggas genom samhället för att erhålla ett gott resultat. 
