SVENSK BOTANISK TIDSKRIFT. 1919. Bb. 13, Hu. 1. 
SMÄRRE MEDDELANDEN 
Föreningens medlemmar uppmanas att till denna avdelning insända meddelanden 
om märkligare växtfynd o. d. 
Ett bidrag till frågan om temperaturens betydelse för frönas 
groning hos Geranium bohemicum L. 
Av de olika arterna inom släktet Geranium har väl knappast någon 
ur biologisk synpunkt ådragit sig en sådan uppmärksamhet som Gera: 
nium bohemicum L. Den plötsliga, stundom rikliga förekomsten av den- 
samma på lokaler, varest den faktiskt under långa tider varit fullkomligt 
osynlig, har vid mångfaldiga tillfällen blivit omnämnd och framhållen 
som en märklig företeelse. Naturligt nog har den även föranlett till 
åtskilliga spekulationer och mer eller mindre plausibla förklaringar rö- 
rande sätten för växtens spridning. 
Geranium bohemicum förekommer såsom känt är endast å blottad, 
naken jord, hälst å nyligen bränd mark, svedjeland o. d., aldrig där- 
emot å gräsbevuxen jord eller på sådan, som bär fullt slutna växtforma- 
tioner. Från en dylik lokal, varest den ett visst år synes trivas för- 
träffligt, försvinner den mycket hastigt, så snart den blottade marken i 
större utsträckning tagits i anspråk av .senare anlända växtkolonister. 
Redan detta förhållande i och för sig antyder, att fröna hos denna art 
måtte kräva alldeles särskilda villkor för sin groning. Vilka dessa i 
första hand äro, har E. ALMQUIST framhållit i sina »Biologiska studier 
öfver Geranium bohemicum DL.» i Botaniska Notiser 1899, sid. 81—85. 
Att temperaturen utövar ett alldeles särskilt och dominerande inflytande 
på frönas groningsmöjligheter är påtagligt. De av ALMQUIST anställda 
laboratorieförsöken utvisade sålunda, att frön av G. bohemicum icke 
kunde bringas till groning vid vanlig rumstemperatur, men däremot 
grodde ganska lätt, sedan de i vatten under en kortare tid upphettats 
till 400—50? C. Till och med efter upphettning under 1 minut till 100? C. 
behöllo de sin grobarhet och kunde fås att utveckla sig på vanligt sätt. 
Ännu skarpare framträder upphettningens betydelse för groningen i några 
synnerligen intressanta experiment, vilka utförts av T. HEDLUND (T. 
HEDLUND, Om frukten hos Geranium bohemicum LIL. — Bot. Notiser 1902, 
sid. 4—39). Ur redogörelsen för dessa i Uppsala botaniska trädgård gjorda 
försök må här nedanstående ordagrant återgivas. 
