94 
»En portion frön, som skördats sommaren 1900 och under vintern 
förvarats i eldat rum, utsåddes den 20 maj 1901 på kall jord och erhöllo 
på vanligt sätt en för frönas storlek afpassad jordbetäckning (omkr. 5 
gånger frönas genomskärning). Öfver en del af sådden afbrändes några 
dagar senare ”9/5 två brasor efter hvarandra af torrt och fint ris. Dess- 
förinnan hade öfver sådden utbretts ett tunnt lager mjuk, men ej egent- 
ligen våt mossa, hvarjämte hälften af den del, som skulle utsättas för 
hetta, vattnades grundligt före bränningen; den återstående delen vatt- 
nades däremot först sedan marken kallnat. Den först upplagda rishögen 
var blott omkring 30 cm hög. Men som riset var fint och mycket torrt 
samt dagen för öfrigt mycket solhet, var brasan snart utbrunnen på 
ungefär 10 minuter. Den utvecklade hettan var emellertid stor. Däref- 
ter upplades en ännu större hög af likaledes fint och torrt ris. Äfven 
den nedbrann på nästan lika kort tid, men den hetta, den spred om- 
kring sig, var mycket stor. Där jorden hade lämnats torr, var mossan 
helt uppbränd och jorden var äfven, som det tycktes, bränd. Men på 
den del, som hade vattnats före bränningen, var mossan blott svedd. 
För kvarhållande af fukten utbreddes ny mossa, där den blifvit afbränd, 
hvarefter vattning af sådden i sin helhet företogs. Under hela somma- 
ren sörjdes sedan för, att nödig fuktighet fanns i jorden. 
På tionde dagen "/6 efter eldningen uppkom inom den brända delen 
den första groddplantan, hvarefter följde den ena efter den andra under 
de följande 12 dagarne, men blott inom det brända området. Någon 
skillnad mellan den del, som fick vatten före eldningen, och den andra 
delen kunde ej iakttagas. På den under eldningen våta delen uppkommo 
135 groddplantor och på den andra 16. Fröna hade såtts så lika förde- 
lade som möjligt. 
På det område, som förblifvit oberördt af elden, uppkommo inga plan- 
tor. För att emellertid genom värme på annat sätt åstadkomma groning 
vattnades den 6 juli hälften af den återstående delen med kokhett vatten, 
som i två stora vattenkannor .uthälldes på ett litet område hvar för sig 
under en tid af nära 1/1 minut hvardera. Den andra delen vattnades 
samtidigt med lika mycket kallt vatten. 
Verkan af det kokheta vattnet visade sig efter 11 dagar. Den 17 juli 
hade nämligen tre groddplantor uppkommit, och allt flere uppkommo 
under den följande tiden till och med den 5 augusti. Men på den del, 
som alltsedan sådden blott vattnats på vanligt sätt, uppkom icke en enda 
planta trots den hetta, som tidtals rådde under sommaren 1901, då tem- 
peraturen flere dagar i sträck kunde vara mellan + 32! och -+35! C.» 
Till ytterligare belysning av det fundamentala inflytande, som stark 
upphettning tydligen utövar i fråga om frönas förmåga av groning hos 
Geranium bohemicum, må här meddelas en iakttagelse, som jag härom 
året av en tillfällighet kom att göra i Västergötland, och som utan att 
erbjuda något egentligt nytt utöver de av ALMQUIST och HEDLUND gjorda 
rönen likväl icke torde alldeles sakna intresse. 
Efter att i Undenäs under flera år ha förgäves eftersökt den vid åt- 
minstone tvenne tillfällen i denna trakt fordom funna Geranium bohemicum, 
