116 
mer otvivelaktigt att på kraftigaste sätt ytterligare underblåsa detta. 
Icke minst härigenom är dess framkomst av den största betydelse. Per- 
sonligen är förf. att på det allra livligaste lyckönska. Han har utfört 
en botanisk bragd. 
Gunnar Samuelsson. 
ERNST A., Bastardierung als Ursache der Apogamie im Pflan- 
zenreich. Eine Hypothese zur experimentellen "Vererbungs- 
und Abstammungslehre. — 666 S., 172 Abbildungen im Text und 2 
Tafeln. — Fischer, Jena 1918. 
Författaren har i detta omfattande arbete behandlat apogamiproblemet, 
utgående från den hypotesen, att hybridisering är orsak till apogamien 
i växtriket. Grundläggande för hans teori äro de delvis redan förut 
publicerade resultaten av en undersökning över fortplantningsförhållandena 
hos Chara crinita, vilken befunnits bestå av en fullt sexuell ras med 
haploida han- och honformer och en ooapogam ras av endast honformer 
med diploida antalet kromosomer. De arbetsmetoder, som vid författa- 
rens undersökningar kommit till användning, äro dels den experimentella 
ärftlighetsforskningens, dels den jämförande morfologiens. I förra fallet 
är avsikten att genom olika fysiologiska ingrepp och genom bastarde- 
ringar under olika betingelser dels kunna framkalla en artificiell par- 
tenogenetisk utveckling hos den sexuella Chara crinitla-rasen, dels också 
kunna framställa former med ärftlig apogami. Dessa experiment ha 
hittills icke lämnat de önskade resultaten, och arbetet torde här, som 
författaren också själv konstaterar, ha stora svårigheter att övervinna. 
De jämförande morfologiska och därmed sammanhängande undersök- 
ningarna avse i främsta rummet att bevisa, att de apogama honformerna 
av Chara crinita äro att uppfatta som artbastarder, sannolikt korsningar 
mellan den sexuella haploida formen och andra arter (outrett vilka) 
med samma kromosomtal. Denna uppfattning av Chara crinita, vilken 
sålunda är densamma som JUEL redan 1900 uttalade angående Antenna- 
ria alpina, har sedermera föranlett författaren att undersöka den frågan, 
huruvida icke även de andra fallen av apogami i växtriket vore av hvy- 
bridogen natur. Genom att sammanställa tidigare uppgifter om samband 
mellan hybridisering och apogami inom vissa systematiska grupper 
(Antennaria, Alchemilla, Hieracium), genom en jämförande översikt av 
anomalier i hybriders och apogama växters fortplantningsprocesser och 
genom en jämförelse av de apogama arternas kromosomtal med de när- 
stående sexuellas etc., kort sagt genom en allsidig och omsorgsfull jäm- 
förande och homologiserande analys kommer han till den slutsatsen, att 
ett stort antal föreliggande fakta tillåta oss förmoda, att även de apo- 
gama angiospermerna äro av hybridursprung. 
Den åsikten, att de apogama formerna äro hybrider, synes vara väl- 
grundad, åtminstone beträffande de fall, som förekomma bland angio- 
spermerna. De undersökningsresultat, som 1917 publicerats av ROSENBERG, 
och vilka författaren tyvärr icke hunnit behandla i sitt arbete, ha i 
fråga om Archieracium redan lämnat de första säkra bevisen för teorien. 
