139 
De anförda associationerna ha sedan planktonforskningens första 
tid varit kända från de baltiska slättländernas näringsrika sjöar. 
Rent floristiskt ha de också anförts såsom den »baltiska» sjötypens 
karaktär. Men är det nu verkligen fullt berättigat alt, såsom här 
skett, lämna dessa floristiska synpunkter och övergå till ett kausalt 
betraktelsesätt? 
Någon tvekan torde icke kunna råda härom. Från denna sjötyp 
föreligger nämligen även i kemiskt hänseende ett betydande analys- 
material, uppvisande en principiell överensstämmelse med de för- 
hållanden, som vwvid valtnets självrening ernås vid stadiet gm 
resp. o. Jag hänvisar i detta hänseende väsentligen till KOLKWITZ 
talrika publikationer. Ett enkelt analogislut berättigar oss alltså 
till att uppföra samtliga dessa »baltiska» associationer just i de nä- 
ringsfysiologiska grupperna 8 m och o. Därmed är också det be- 
rältigade i den princip, som vi här följa associationernas grup- 
pering till högre enheter efter ståndortens beskaffenhet — för detta 
fall bevisat. 
2. Eulimnoplanktons oligotrofa formation. 
Formalionen är karakteristisk för sjöar, belägna inom lösa jord- 
lager av en påfallande fattigdom på lösliga elektrolyter, eventuellt 
kombinerad med en riklig halt av den organiska substansens för- 
toryningsprodukter. Plankton arbetar här konsekvent i lågpro- 
duktionens tecken, och vegetationsfärgningar i ordets egentliga 
mening saknas alldeles. 
Jag grupperar denna sjötyp som det hittills första kända exemplet 
på i större skala företrädda kataroba associationer. Dess ökologiska 
spektrum har redan i det föregående (fig. 2) grafiskt framställts. 
Den oligotrofa formationens karakteristikon ligger i första hand 
i den oerhört accentuerade lågproduktion, vari de föreliggande 
associationerna uppträda. Desamma avvika dock delvis redan kva- 
litativt från den eutrofa formationens. Särskilt karakteristisk är 
sålunda frånvaron av ett stort antal av de Myxophyceta, vilka i 
högproduktion karakterisera den eutrofa formationen. Visserligen 
äro ett icke ringa antal species gemensamma för den eutrofa och 
den oligotrofa formationen, och skillnaden mellan dessa formationer 
måste alltså till en icke ringa del byggas på kvantitativa syn- 
punkter. — Som rent kvalitativa karakteristiska kunna dock för 
den oligotrofa typen anföras dessa associationer: Chlorophyceta, 
