142 
mot hela det ökologiska systemet i en vertikal koppling ungefär av 
den typ nedanstående diagram (fig. 3) visar. 
Klart är, att företeelser sådana som dessa i en särskild utsträck- 
ning måste vara förhanden inom den eutrofa sjötypen. Där ha de 
emellertid ännu icke studerats. Fastmera upptäcktes denna vertikala 
zonering först av RUTTNER (1914) vid Lunz i Nedre Österrike och 
P de RP Ö MJ 
Fig. 3. Grafisk framställning av associationsgruppernas fördelning i vertikal led 
inom ett näringsfysiologiskt skiktat sötvatten. 
Överst det egentliga ytplankton, tillhörande den oligotrofa formationen. I mitten ett mellansta- 
dium, kännetecknat av den eutrofa formationen. Underst bottenvattnet med dess heterotrofa for- 
mation. 
ungefär samtidigt av mig vid Kloten (Västmanland) i oligotrofa sjöar, 
därvid en sommartid förhindrad vertikal cirkulation till väsentlig 
grad torde ha betingat dess uppkomst. 
Denna heterotrofa djupvattensformation kan jämlikt mina erfa- 
renheter (vartill primärmaterialet dock till följd av yttre omständig- 
heter ännu ej kunnat publiceras) uppbyggas av ett stort antal asso- 
ciationer, vilka till sin näringsfysiologi uppvisa en ganska heterogen be- 
skaffenhet. Klart är, att inom bakterievärlden såväl H,S-oxidatorer 
som H,S-producenter av olika typ däri spela en framträdande roll. 
Därtill komma emellertid en serie mindre specialicerade saprober 
ävensom vissa järnbakterier. Huruvida de sistnämnda associationerna 
äro tänkbara även utan alloktona järntillskott torde dock vara osäkert. 
Redan nu föreliggande undersökningar — som dock ej ha gällt 
