143 
mer än några stycken sjöar — torde alltså möjliggöra en närmare 
gruppering av dessa former. Jag genomför densamma på följande 
sätt, vartill bör anmärkas, att autotrofa former med kemosyntes 
tills vidare icke kunna hållas ut från heterotroferna. 
1. Associationer av allmänt saprob 
läggning. 
Exempel: Infusorier, färglösa fla- 
gellater. Vanliga i djupvallnet av 
Klotens tjärnar. 
LÖ 
Associationer av specialicerad lägg- 
| ning. 
Heterotrofa for- 
j 1. H,S-oxiderande bakterier. 
mallioner. a. 
Exempel: En del tjärnar vid Klo- 
ten. 
2. H,S-producerade bakterier av 
olika typ. 
3. Fe,Ogs-fällande bakterier. 
Exempel: Obersee vid Lunz. 
Klart är, alt denna översikt med fördel kan tillämpas även för 
andra sötvalten än sjöar. Det är emellertid icke minst för dessas 
vidkommande av en stor principiell betydelse, att man äntligen får 
klargjort, att »plankton» i konventionell mening ju endast repre- 
senterar ett förhållandevis litet skikt, representerande det autotrofa 
livets hemvist. Dess vertikalgående är förhållandevis obetydligt — 
men därunder följer ett annat plankton, av minst lika stor bety- 
delse, där det organiskt autrofa livets rester sönderdelas och på nytt 
inkarneras i det heterotrofa djupvattensplankton. 
Djupvattnets miljökemiska beskaffenhet har utförligt avhandlats 
av RUTTNER. I kemiskt hänseende är överensstämmelsen med den 
polysaproba resp. a«-mesosaproba valtentypen principiellt klar och 
moliverar alltså ytterligare den gruppering på grundval av stånd- 
ortens beskaffenhet, vilken ovan vidtagits. 
4. Sjöformationerna såsom fixa resp. såsom led i 
succesioner. 
Vi ha redan förut framhållit, att sjöformationerna under natur- 
liga förutsättningar i det stora hela måste betraktas som relativt 
