145 
näppeligen kunna förutsätta en succesion av olika formationer — 
på sin höjd en genom associationsförskjutningen markerad aspekt- 
växling. Varje möjlighet till en succesion i egentlig mening (for- 
mationsförändring) är ju nämligen här av näringsbiologiska orsaker 
utesluten ; miljöns näringstillgångar äro konstant fattiga under hela 
utvecklingsförloppet, alltså ej — som för den eutrofa sjötypen — 
erbjudande ett pendlande från fattigdom till rikedom, och omvänt. 
Klart är, att dylika succesioner av högre grad på detta område 
verkligen med fördel också kunna paläontologiskt rekonstrueras. Att 
närmare genomföra dylika synpunkter torde representera en lika 
intressant som betydelsefull arbetsuppgift för den paläolimnologiska 
riktningen inom torymossforskningen. 
VI. Planktonformationer i dammar. 
Utgår man, som vi här gjort, vid formationernas begränsning från 
ståndortens miljökemiska förutsättningar, så är det därvidlag näppe- 
ligen berättigat att tala om ett specifikt dammplankton. I stort sett 
avviker visserligen detsamma med hänsyn till företrädda associatio- 
ner betydligt från sjöplankton, såväl i positiv som i negativ rikt- 
ning. ZACHARIAS, som 1898 uppställde begreppet heloplankton, 
framhöll också, att detsamma i fytoplanktologiskt hänseende positivt 
avvek från det egentliga limnoplankton genom en betydligt rikligare 
representation av lägre grönalger, flagellater och andra former. Å 
andra sidan saknar man inom dammplankton ofta nog vissa för 
sjöar karakteristiska associationer, t. ex. Melosireta. 
Skillnader av denna typ torde emellertid just bero av de miljö- 
kemiska förutsättningar, vilkas betydelse vi i det föregående av- 
handlat. Jämför man exempelvis den eutrofa sjötypens ökologiska 
spektrum med en i samma omgivningar belägen damm, så skall 
det nämligen visa sig, att den sistnämndas spektrum ofta nog ligger 
ett stycke till vänster därom. Associationerna bli alltså olika, till 
dels också formationerna — just till följd av de miljökemiskt 
växlande förutsättningarna. Dessa måste enligt vår mening repre- 
sentera den utslagsgivande synpunkten vid en jämförelse mellan 
sjö och dammplankton. Formationerna äro i första hand miljö- 
kemiskt bestämda, och andra faktorer kunna endast betinga varianter 
därav, av vilka somliga bli särskilt karakteristiska för sjöar, andra 
för dammar. Klart är ju nämligen, att även andra faktorer jämsi- 
des med de miljökemiska kunna göra sig gällande i en sekundärt 
Svensk Botanisk Tidskrift 1919. 10 
