166 
skamfilade av C. filiformis. På sin västra sida (läsidan) rensköljas 
C. stricta-bestånden, och i bottenskiktet kvarstannar endast Ambly- 
stegium, under det att bottenmaterialet ur de eroderade C. filiformis- 
partierna hopas på deras västsida, som är ett där eventuellt anstående 
C. stricta-bestånds stötsida och barriär med slamackumulation och åt- 
följande regeneration av (C. filiformis. Under sommaren fullbordas- 
sedan utbildningen av erosions- och ackumulationssida enligt den 
Klingeska regeln. Ett och samma C. stricta-bestånd kan således. 
samtidigt ge upphov till erosionsstrand (på dess syd-västsida) och en 
ackumulationsstrand (på dess nord-ostsida). Kommer därtill ver- 
kan av isskjutning enligt principen: vinkelrätt mot sydväststrecket 
(jfriant. stisid.418). 
Den kraftiga utbildningen av associationen i inmyrarna och utmed 
myrkanterna, där vattnet om vintern»drar och rinner» under isen, 
torde stå i orsakssammanhang med detta vattens syrerikedom och tu- 
vornas friställning, som gynnar deras genomluftning under vilperio- 
den. Särskilt kraftiga äro också enstaka, friställda tuvor, t. ex. b 
kanten av »brvyor» (grävda vattenhålor) och diken eller de öliknande 
kollektivtuvorna i träsken och punsarna. En tuva vid ett dike (40 
em valten) i Hemse myr hade en vidd av 130 cm (bladverket.) 
En annan jättetuva i en torrlagd puns mellan Risala och Eskel- 
träsk visar fig. 1. Dessa tuvor äro vanligen lokaler för en karak- 
teristisk örtvegetation, därav ofta Lythrum Salicaria, Lysimachia vul- 
garis och Peucedanum palustre. — Över förstnämnda tuva gjordes föl- 
jande anteckning ('"/1 1908). I toppen: Scutellaria galericulata IV, 
Lycopus europaeus III, Vicia cracca I, Menyanthes 1; på sidorna Spiraec 
Ulmaria 111, Menyanthes 111—T1V, Alisma Plantago (1 ind.)'. — En kollek- 
tivtuva i Bjergesmyren hade följande utseende ('"/s 1902): Molinia NV, 
utgörande ett 10 cm högre parli 1 mitten, Menyanthes i samma 
frekvens (III) som i det omgivande vattnet, men småbladig, Lysi- 
machia IUI, Lyihrum (1 ind.), Succisa pratensis I, Carex panicea III, 
Carex ÖOederi I, Amblystegium stellatum III i toppen, A. scorpioides 
V i periferien. — Tuvor av denna beskaffenhet utgjorde väl be- 
gränsade, 50—60 cm vida, holmliknande partier i lokalens Carex 
filiformis-association. 
Ekologi. — Den polära motsättningen mellan Carex stricta och 
C. filiformis i associationsfördelningen är lika i ögonen fallande som 
motsättningen mellan växttyperna, de representera, och har däri sin 
ekologiska förklaring. Med hänsyn tagen till endast den vegetativa 
' Den vanliga frekvensbeteckningen: I (enstaka) — V (ymnig). 
