173 
i periferien Menyanthes III—IV, Carex filiformis II; en torva 25 em djup 
upptogs; kompakt av C. stricla-torv; i dess undre del ånyo en multnande 
C. filiformis rosett; — ett stratigrafiskt bevis för successionen C. fili- 
formis — CC. stricta.> 
Ytterligare en dylik holme från denna lokal beskrevs ovan sid. 166. 
I associationens förhållande till andra är av betydelse artens rela- 
tivt stora ljusbehov, som flera observationer gåvo vid handen. Milt 
i ett tätt Cladium-bestånd på progressivt stadium påträffas ej C. stricta 
men väl enst. — tunns. C. filiformis. Enligt anteckning '”/9 1904 an- 
träffades C. stricta högst 1—2 m in uti Cladium-beståndet från dess 
kant, Amblystegium scorpioides upphörde redan 0,5 m från kanten. 
Beträffande arlens transpiralion må här för fullständighetens skull 
göras en kort antydan ur en föreliggande grafisk tabell, samman- 
fattande serieförsök (enligt vägningsmetoden) över avdunstningen från 
avskurna blad av flertalet av myrens fanerogamer. Vatltenförlusten 
(i procent av friskvikten) avvägdes första dagen för varje timme, 
därefter för vart dygn. Kurvan för Carex stricla är närapå sam- 
manfallande med den för C. Goodenoughii och visar även ett visst 
närmande till den för Molinia. Absolut taget är avdunstningen livligare 
för dessa två Carex-arter än för de andra, undantagandes C. Oederi. 
I spridningsekologiskt hänseende är för arten egen dess i förhål- 
lande till övriga sump-Carices tidiga fruktspridning, förut påpekad av 
SERNANDER (1901), som anger densamma infallande i Närke mellan 
den "7/6 (första uppträdande i driften) och ””/7 (då fruktställningarna 
stodo bara). I Mästermyr hade den till större delen släppt fruk- 
terna den 7”?/7 1904; den >53/7-1905 voro de till hälften avfallna, 
likaså den ?/7 1906. Den ?/7 19035 sågos massor av frukter på vatten- 
ytan i tilloppsån. Den !5/6 1908 har jag antecknat som fruktsläpp- 
ningens början. — I sydligaste Sverige försiggår således artens frukt- 
släppning från mitten av juni till slutet av juli. En utpräglat 
tachyspor art sålunda. Ett otvetydigt orsakssamband förefinnes 
emellertid mellan denna tachyspori och en annan bland perenner 
mycket sällsynt egenskap, nämligen den att ingå i groning ome- 
delbart efter fruktsläppningen och fullborda den under sam- 
ma vegetationsperiod. Sålunda iakttogos groddplantor den ?/1 
1905 tunnsådda i övergångszonen; längre ut i Carex stricta-bältet 
funnos de rikligt; och likaså den ”!/g8 1902 i Amblystegium-kuddarna 
kring C. stricla-tuvorna. Att de groende frukterna voro av den inné- 
varande årgången framgick därav, att de alltid lågo i dagen och 
