180 
förekomma emellerlid exemplar med rödaktigt fruktfjun (= f. rosea 
Lagerb.). — Kulturer ur frö hava mig veterligt aldrig blivit gjorda 
med dessa former av 4. alpina (L.) Gertn., men då arten är apo- 
gam, och sålunda korspollinering och spaltning ej kan äga rum, är 
det sannolikt, att egenskaperna äro konstanta generation efter ge- 
neration. Simplex-karaktären kan emellertid understundom på ett 
och samma exemplar vara förbunden med flerkorgighet; detta 
hindrar dock ej, att simplex-egenskapen är ärftlig, ty det är ej sagt, 
att den fenotypiskt framträder klar och tydlig annat än under vissa 
yttre betingelser. 
Någon större systematisk betydelse torde ej kunna tillskrivas 
dessa former av 4. alpina (L.) Gzertn. Den av LANGE beskrivna 
var. canescens synes mig lämpligen böra bibehålla rangen av varie- 
tet; f. simplex Lagerb. och f. rosea Lagerb. beteckna åter former 
såväl av typisk A. alpina (L.) Gertn. som av var. canescens Lange, 
vilka mer eller mindre ofta anträffas. 
A. alpina (L.) Gertn. förekommer som bekant nästan uteslutande 
som o-form. Först år 1842 konstaterades med säkerhet, att - 
former existera !. Frånvaron av s-exemplar hade då redan länge 
vållat botanisterna stort huvudbry; så t. ex. säger WAHLENBERG 
om A. alpina (L.) Gertn.: »vix dubito quin sit sola degeneratio prae- 
cedentis (= dioicae) atque eodem mare gaudet», Stötestenen beträffande 
frånvaron av g-exemplaren — senare den mycket stora sällsynt- 
heten av dylika — undanröjdes genom KERNERS experiment år 
1867. Han odlade 4. alpina (L.) G&ertn. 9 och fann, att grobara 
frön alstrades utan befruktning. Senare har JUuEL (1898) genom 
jämförande cytologiska undersökningar över A. dioica (L.) Gertn. 
och 4. alpina (L.) Gertn. lämnat förklaringen av fenomenet. Hos 
A. dioica (L) Gertn. äger reduktionsdelning rum vid makrospor- 
modercellens delning, hos A. alpina (L.) Gzertn. ej. Den förra 
kräver därför befruktning, den senare ej. 
Under årens lopp hava inom Skandinavien allt flera ;-exemplar 
uppdagats. I nedanstående förteckning äro alla säkra fynd av dy- 
lika upptagna; ! betecknar, att jag själv varit i tillfälle att under- 
söka , exemplaren. /H.. U:;, FH: 1: rH.: AL, Hö Kra. a0givajattfyundir 
viden befinna sig i Uppsala-, Lund-, Abisko- resp. Kristianiaherba- 
rierna. 
"Jfr dock J. W. ZETTERSTEDTS exemplar från Torne Lappmark, vilka insamlades 
år 1821. 
