189 
binis») och stora. Holkfjällen beskrivas av PORSILD såsom »gla- 
berrima». Genom välvilligt tillmötesgående från professor C. RAUN- 
KLER har jag haft tillgång till Köpenhamnsmuseets grönländska 
samlingar. Ehuruväl grönländska exemplar finnas, vilka helt eller 
ganska nära överensstämma med beskrivningarna såväl beträffande 
korgarnas antal som holkfjällens beskaffenhet, saknas dock inga- 
lunda undantag härifrån. Så t. ex. finnas i Köpenhamnsmuseets 
samlingar exemplar av ÅA. glabrata (J. Vahl) Pors., vilka hava ett 
flertal korgar; oftast äro blomställningsaxlarna liksom holkfjällen 
svagt håriga. J. VAHLS och PORSILDS diagnoser synas mig i dessa 
båda punkter vara av något för stor skärpa i uttrycken, varigenom 
beskrivningen ej tager hänsyn till växtens alla variationsmöjlig- 
heter. 
Sommaren 1917 fäste jag mig vid en nästan glatt Antennaria av 
alpina-typ, som rikligt uppträder inom Torne Lappmark på Nuolja- 
fjällets högre delar. Jag misstänkte, att den möjligen kunde vara 
identisk med den grönländska A. glabrata (J. Vahl) Pors. Vid en 
närmare undersökning visade det sig också vara fallet. Nuolja- 
exemplaren avvika i själva verket så föga från vissa grönländska, 
att de svårligen skulle kunna urskiljas, om de sammanblandades med 
dessa (Fig. 1:6 och 7). De lappländska exemplaren visa blott svag 
antydan till reduktion av korgarnas antal; blomställningsaxlarna 
och holkfjällen äro svagt håriga. — Något tvivel om identiteten 
mellan Lapplandsexemplaren och den grönländska 4A. glabrata 
(J. Vahl) Pors. synes mig sålunda ej förefinnas.- 
I intet av: de skandinaviska herbarier, som jag genomgått, har 
jag återfunnit A. glabrata (J. Vahl) Pors. Arten är synbarligen en 
stor sällsynthet. På Nuolja växer den tillsammans med typisk 
A. alpina (L.) Gertn. och dess var. canescens Lange rikligt på top- 
pen. Den är lätt förbisedd, ty den blommar här först sent; som 
steril torde den vid flyktig observation kunna tagas för en hög- 
fjällsform av A. dioica (L.) Gzertn. Måhända är detta en av or- 
sakerna till, att den hittills helt undgått botanisternas uppmärk- 
samhet. 
Förekomsten av AA. glabrata (J. Vahl) Pors. i Skandinavien är 
ur växtgeografisk synpunkt på visst sätt ett evenemang. Redan 
förut är det visserligen bekant, att Fennoskandias fjällflora inne- 
håller ett ej ringa antal västarktiska arter (jfr TH. C. E. FRIES 
