222 
linger som nu er under trykning: — 1. Hippophaös rhamnoides L. fra 
en norsk kalktuf (fremlagt till trykning i Kristiania Videnskapsselskap 9/9 
1918) og 2. Kalktuf i Norge (Norsk Geologisk Tidsskrift). 
Overensstemmende med det hele geologiske milieu der knytter sig til 
de tre nu kjendte forekomster av fossil Hippophaés paa den skandina- 
viske halvges omraade: Gottland, Jemtland og Gudbrandsdalen, synes der 
ikke at kunne reises nogen berettiget tvil om at indvandringstiden i det 
store og hele er den samme for denne plante inden de tre nzynte om- 
raader, eller i ethvert fald for de to sidstnzevnte. Og som jeg har klar- 
gjort det for Gudbrandsdalens vedkommende maa denne indvandringstid 
i det vesentlige falde sammen med Pholas-niveauets. 
Om vi saa soker at samle i et helhetsbillede de nuvz&erende forekomster 
og de fossile forekomstomraader, saa faar vi de sidstnéevnte som natur- 
lige bindeled for det förste mellem de to kystomraader for dens fore- 
komst i nutiden i det nordlige Skandinavien nemlig paa den norske kyst og 
om den Bottniske bugt og for det andet som likesaa naturlige bindeled mel- 
lem disse nordlige forekomster paa den ene side og de sydlige utenfor den 
skandinaviske halvg paa den anden. Der blir ikke lxenger tale om for- 
bindelse efter enkelte bestemt optrukne geometriske linjer men om for 
bindelse mellem forskjellige omraader, der saa ganske naturlig sammen- 
smelter til et större faellesomraade. j 
Thi det hele viser oss paa en karakteristisk maate et klart billede 
av en tidligere sammenhengende langt storre utbredelse av Hippophaés 
end den nutiden frembyder foresavidt det gjelder det skandinaviske om- 
raade. Og billedet viser os mere, nemlig att denne utbredelse har vzeret 
av karakteristisk sydvestlig oprindelse. Den synes derfor at vare paa 
det nvoieste sammenknyttet med den her omhandlede periodes hele kli- 
matpreg, der var av utpreget sydvestlig karakter. Det er det vest- 
brittiske faunaselskap, Pholas-candida-complexet, som vi gjenfinder i 
vore leravsetninger fra den tid saavel inden Kristianiafeltet som inden 
Trondhjemsfeltet. Det er derfor heller ikke helt utelukket at de nord- 
lige grenser for artens nuv&erende utbredelse er noget snevrere end de 
var paa den tid. 
Det vigtigste resultat turde ligge deri att utbredelsen, fremrykning 
og tilbakegang, ogsaa for Hippophaöés sees at omfatte ganske bestemte 
landomraader i sin helhet fuldstendig overensstemmende med forandrin- 
gerne i de klimatologiske forhold, som heller ikke bevzger sig kun 
efter nogle faa bestemt optrukne linjer men indbefatter storre klimatiske 
provinser, der i sin helhet styres av klimatologiske love, lovbestemte 
forandringer, der blir at tilbakefore til lufttrykkets fordeling paa jord- 
overflaten, saaledes som jeg for en tid siden sekte at vise i en artikel 
om »Fimbulkulde>» (Aftenposten 1918, ”!/4, nr. 198) og dette er et helt ge- 
nerelt forhold som vi fra nutiden kan folge tilbake gjennem den histo- 
riske tid, saga-tiden og sagn-tiden helt til den i dunkelt slor indhyllede 
urtid i vor slegts historie, da nutidsforholdene lidt efter hvert gaar over 
i de geologiske. PIA. sd gen 
