Redan i del I är visat att vertikalläget är ett tropistiskt retningslöst 
läge även för sidorötterna. I — 90" utföra förut retningslösa rötter ingen 
tropistisk reaktion. Däremot visa förut (t. ex. i 09) tillräckligt starkt 
retade rötter i detta läge en uppåtkrökning. En närmare analys visar, 
att denna beror på en geonegativ induktion, som percipieras i samma 
lägen som den positiva, starkast i 0? och 180, men ej kan komma till 
synes annat än, då den geopositiva reaktionen hämmas av längskraften. 
Den geonegativa reaktionens presentationstid är betydligt längre än 
den geopositivas och kan därför, då den ju endast induceras i samma 
lägen som den geopositiva, blott bestämmas indirekt. Bestämningen möj- 
liggjordes genom LUNDEGÅRDHS kvantitativa arbetssätt och skedde genom 
en kompensationsmetod. Den så funna presentationstiden ligger mellan 
2 och 5 timmar. Även reaktionstiden är längre än för den geopositiva 
reaktionen. De båda reaktionernas inbördes oavhängighet bevisas även 
därav, att ingen korrelation förefinnes mellan den negativa och den häm- 
made positiva reaktionens styrka. 
Den negativa reaktionen visas ha lika litet som den positiva gemen- 
samt med autotropism, hyponasti eller metageotonus. 
I en teoretisk del skärskådas närmare den bild, som undersökningarna 
givit av sidorötternas retningsföreteelser, och upprullas till diskussion en 
mängd centrala, allmänt fysiologiska problem i anslutning till de nyvunna 
fakta. Att resumera denna diskussion på några få rader är omöjligt. 
Det visar sig emellertid, att en inträngande analys av ett av ålder som 
så otacksamt och svårt anselt kapitel som sidorötternas geotropism — 
»das Experimentieren mit ihnen gehört zu den zeitraubendsten und 
unerfreulichsten Beschäftigungen» säger SACHS — lyckats så omdana våra 
begrepp om geotropismen över huvud, att författaren måste söka sina 
paralleller mindre i tidigare undersökningar över geotropism än inom 
fototropismens gebit. Endast där känner man tidigare någon motsvarighet 
till den mångsidiga retbarhet och det komplicerade reaktionssätt hos ett 
enkelt organ för ett enkelt agens, som LUNDEGÅRDHS undersökningar av- 
slöjat för sidorötternas geoperception. 
II: 
Rustad genom sina undersökningar över sidorötterna, angriper förfat- 
taren så plagiotropiproblemet även för sidoskottens vidkommande. Även 
här visar det sig, alt det gamla plagiotropibegreppet ej håller stånd för 
en inträngande analys, men att däremot företeelserna elegant låta infoga 
sig i det skema, som förf. uppställt för sidorötterna. 
Förf. lyckas först visa, att förut retningslösa sidoskott av Coleus orientera 
sig rent negativt geotropiskt, ej percipiera någon tropistisk retning 
i + 90? (vertikalläge) och ej heller vid intermittent retning enligt sinus- 
lagen. Förhållandet beslöjas blott genom svårigheten att erhålla fullt 
retningslöst (rättare reaktionslöst) material. Därtill kräves klinostatering 
av plantorna under veckor. Å klinostat visa sidoskotten av normalvuxna 
plantor först en stark konvexkrökning (epinasti»!) som ytterst långsamt 
Svensk Botanisk Tidskrift 1919. 15 
