SVENSK BOTANISK TIDSKRIFT. 1919. Bb. 13, H. 3—4. 
NÅGRA STUDIER ÖVER STOCKHOLMS- 
TRAKTENSTYADVENTIVELORA 
AV 
NVIVE CAURENT 
En trakts vegetation undergår sländiga växlingar. Än ske de 
ytterligt sakta, skönjbara först efter långa tidrymder, än åter i ett 
slag helt omskapande vegetalionens karaktär. 
Så undergår även Stockholmsfloran oavbrutet förändringar. Vad 
den inhemska floran beträffar, ske dessa ytterst långsamt; den tycks 
ha uppnått en viss stabilitet. Så förvånas man ofta över, alt på de 
växtställen THepbrsiws anger för c:a 70 år sedan, återfinna arter, 
som med hänsyn till sin utbredning tydligen ej undergått någon 
nämnvärd förändring under denna långa tid. 
När floran visar förändringar, få dessa i regel lillskrivas männi- 
skans inflytande. Genom exempelvis utdikning och uppodling, 
uthuggningar och byggnadsföretag ulrotas en och annan sparsamt 
förekommande art. Men i de försvunnas ställe komma en mängd 
nya, som mer än väl uppväga förlusterna. Knappast något år torde 
numera förgå, utan att någon ny art här i Stockholmstrakten gör 
de första trevande försöken till anpassning och spridning, och även 
detta sker i regel under människans direkta eller indirekta med- 
verkan. Av de växter, som under de senaste decennierna invandrat 
hit, är det endast en, om vilken man ej kan fastslå, att detta 
skett under mänsklig medverkan, Epilobium rubescens. 
Av de övriga har t. ex. Amelanchier spicata med fåglarnas hjälp 
spritt sig från trädgårdar och parker till våra lövängar och skogs- 
dungar. Över kyrkogårdsmurarna och under trädgårdsstaketen har 
Sedum spurium bokstavligen krupit ut i det fria och kivas nu på 
berghällarna som bäst om utrymmet med sina inhemska släktingar, 
En del av de nya arterna ha vi fått genom gräsfrö. Så är sanno- 
