219 
Ambrosia trifida. Ett mycket förbluffande fynd gjorde vi som- 
maren 1917 helt tillfälligt vid Stora Sickla, då vi där upptäckte 
Ambrosia trifida i stor mängd. Sommaren 1916 hade den helt 
plötsligt visat sig på ej mindre än fyra av våra barlastplatser och 
1917 även bibehållit sig på två av dem. Men att den redan nu 
skulle ha hunnit sprida sig ulanför dessa, syntes gåtfullt. Gåtan 
lick emellertid snart sin förklaring, då vi av arrendatorn på platsen 
fingo veta, att avskräde från Saltsjökvarn ditförts och utbretts åt 
hönsen just på det ställe, där den växte. Ingen barlastväxt hade 
i övrigt medföljt med undantag av Stellaria aquatica, som nu också 
plötsligt uppenbarade sig på ett ställe, där vi aldrig förut sett 
den växa. 
Sommaren 1918 medförde en kanske ännu större överraskning. 
När vi återkommo, hade där vuxit upp ett riktigt snår av mer än 
manshöga exemplar, som med sina flikiga blad och gröna blom- 
spiror erbjöd en i högsta grad imponerande och egendomlig an- 
blick. Att den kommer alt sprida sig torde väl vara sannolikt, och 
Stockholmsfloran kommer i så fall alt få en representant, som den 
kan vara stolt över, ty vad storleken beträffar, finns ingen av dess 
egna örter, som ens tillnärmelsevis kan mäta sig med Ambrosia 
trifida. Även sommaren 1919 har den återkommit ehuru ej fullt 
så rikligt och ej i så jättelika exemplar. 
Lå 
Av övriga adventivväxter ha vi sex arter, som sannolikt även 
komma att sprida sig inom florområdet, nämligen: 
Crepis capillaris. Vi ha funnit den rikligt i diken på ett ställe på 
Norra Djurgården och dessutom iakttagit den vid Rosendal och 
Mälarhöjden i Brännkyrka. Kommer helt säkert alt sprida sig. 
Crepis taraxacifolia har med gräsfrö inkommit på Djurgården, 
där den sommaren 1919 fanns i mycket riklig mängd och på minst 
elt tiotal ställen. Arten synes sålunda ha en mycket stark sprid- 
ningstendens och kommer otvivelaktigt att utbreda sig. 
Epilobium glandulosum är likaledes en ny art, som vi funnit som- 
maren 1915 vid Bergielund. Den visar en stark spridningsförmåga 
och somrarna 1917—19 ha vi även funnit den vid Experimental- 
fältet, där den livligt hybridiserade med inhemska arter. Kommer 
helt säkert att vidare utbreda sig och övergå i den inhemska 
floran. 
