2580 
Potentilla recta ha vi somrarna 1915—16 hillat på spårvägsbanken 
vid Grönbrink på Söder. Dessutom ha vi selt herbariexemplar av 
den från Löparasken, en mindre skärgårdsö inom Länna s:n, där 
den 1915—16 hittats av G. PETTERSON. Ön i fråga äger inga som 
helst trädgårdsanläggningar, och någon barlast har heller aldrig 
ditförts, varför arten tycks ha kommit dit genom naturlig sprid- 
ning. 
Potentilla thuringiaca har från Storängen och Järla sprilt sig vi- 
dare till flera ställen på järnvägsbanken och även utanför den- 
samma. Arten kommer sannolikt att utbreda sig och övergå i den 
inhemska floran: 
Senecio erraticus. Denna art har av AULIN påträffats vid Tullinge, 
och vi ha funnit den vid Värtan och Edsberg. Liknande fynd ha 
förut gjorts från andra delar av vårt land. ' Arten torde väl därför 
så småningom komma att anpassa och sprida sig. 
Medan. man hos här uppräknade arter endast kan skönja en be- 
gynnande spridningstendens, så finnas åler andra inom Stockholms- 
floran, vilka uppenbart äro stadda i stark spridning. 
Liksom de förra äro även dessa i regel adventivväxter, vilka 
tämligen sent inkommit inom florområdet. Och då de, såvida 
spridningen ej samtidigt försiggår över hela landet, under den när- 
maste framtiden komma att bli för florområdet särskilt karakteris- 
tiska, torde elt uppräknande av dem här äga sitt intresse. Hit höra: 
Amelanchier spicata. Denna art finns ej upptagen i >Stockholms- 
traktens växter». Däremot omnämner AULIN den från ett par ställen, 
särskilt Tomteboda, där den skall finnas rikligt. Vi ha träffat 
den i enstaka exemplar vid Råsunda invid en vägkant, vid Salt- 
sjökvarn i en backe, i Kaknässkogen vid en skogstjärn och vid 
Experimentalfältet i några skogsdungar. Den synes sålunda ulan 
svårighet kunna anpassa sig under mycket olika yttre förhållanden. 
Även inom andra. delar av florområdet skall den förekomma i riklig 
mängd förvildad, ex. Nykvarn i Turinge s:n (ÅA. L. SEGERSTRÖM.) 
Bromus inermis. ”THEDENIUS anför i sin flora 1871 endast ett par 
växtställen, vilka då voro de enda kända 1 hela landet, intet dock 
inom florområdet, där den alltså tydligen saknades vid denna tid- 
punkt. I »Stockholmstraktens växter» finns den endast upptagen 
från några få ställen inom Stockholmsområdet.  Motsvara dessa 
uppgifter artens hela utbredning vid denna tidpunkt (1913), skulle 
