324 
Lolium temulenium. Sällsynt och kanske överallt tillfällig; enligt 
litteratur- och herbarieuppgifter funnen omkr. ett dussin gånger. 
L. perenne. Enl. THED. FI. »täml. allmän» — ett mycket missvisande 
uttryck, om man frånser, att arten allmänt sås i parker och gräsplaner, 
stundom även på järnvägsbankar. >»Vild» (kanske ofta tillfällig) träffas 
den på ladugårdsbackar, landsvägskanter o. d. täml. sällsynt och nästan 
blott i provinsens södra och mellersta slättbygder. 
Cuviera europaea. Älvkarleby Förrådsskogen omkr. 1 km från havet 
samt Björkön i Dalälven, halvannan breddgrad ovan artens hittills kända 
nordgräns i Djurö och Möja skärgårdar. 
Elymus arenarius. Inne i landet: Älvkarleby Marma skjutfält, utan 
tvivel införd. 
Scirpus radicans. Blott känd från Enåker kring den sänkta sjön 
Hallaren, på dess uppländska sida först funnen av DAHLGREN (SBT. 
1910, sid. (78). Träffas i riklig mängd dels på Hallarens nuvarande 
stränder vid Hallsjöbro m. fl. st., dels spridd över den forna sjöbottnen 
och utmed avloppskanalen ända till Uddnäs och Kölfors. 
Sc. maritimus. Börstil Markasjön (7 m ö. h.), enda kända sötvattens- 
förekomst i mell. Sverige. Upptäckt under skidfärd 1917; knappt åt- 
komlig sommartiden. 
Sc. ,rufus.. .Ej . sällsynt även n. om St-tr: Gräsö ÖOÖrskar; borst 
Sandören, Fårhagen; Forsmark Storskär m. fl. st. Hållnäs Skaten, 
Ängskär (THED. FL)!, Flottskär, Örnstensskäret m. fl. st.; Österlövsta 
nära Ledskär.; »Löfsta s:ns skärgård» (ÖSTLING, Hb. Holm.). 
Sc. Tabernaemontani. Insjöförekomster: Hållnäs flerst. i forna havs- 
vikar; Börstil Assjön (S!) och Markasjön (även i Harg), Vassunda 
Tomtasjön (LD!). Enl. äldre litt.-uppgifter även ferst. vid Mälaren, vilket 
sannolikt är riktigt, ehuru blott ett par speciallokaler föreligga: Mofjärd 
på Svartsjölandet (BN. 1845, sid. 203) samt Enköping (HOLMBLAD! i 
Hb. Ups.). Torstuna Skensta saltkälla, numera utgången (VD). 
Se. parvulus. Spridd längs hela kusten, ymnigast i n. Rosl. Samtliga 
kända lokaler: Djurö Djurhamn (SBT. 1915, sid. 436); Runmarö nära 
Lerkila, Södersunda (ibid. sid. 127); Blidö Oxhallsö (DR; Roslagskulla 
Gregersboda och Brudnäs (St. V.); Länna Långö (SBT. 1915, sid. 127); 
Frötuna Hummelö (SEL!'); Norrtälje Långgarn; Väddö Edeby (BN. 
1901, sid. 248); Edebo flerst. vid Edeboviken; Harg Sandicka (S!); Bör- 
stil Skian; Östhammar flerst.; Öregrund (BN. 1899, sid. 192; O. JUEL!); 
Forsmark Fiskartorp; Hållnäs Måsörn i Hållens skärgård; Västland 
Lumpen; Älvkarleby Söderbränngrund och Sågarbo. — Tillsvidare är 
detta artens svenska nordgräns, men då den i Finland går till Öster- 
botten, finnes den utan tvivel även vid södra Norrlandskusten. 
Sc. mamillatus. Synes mest förekomma i häll-pölar o. d. på kust- 
klippor och kobbar, sannolikt i hela skärgården. Till lokalerna i St. V. 
kunna exv. läggas: Sandhamns skärgård fl. (DR); Styrsskär i In-Fredels 
skärgård (RL); vid norra Upplandskusten t. allmän (åtm. i Forsmarks, 
Hållnäs och Älvkarleby skärgårdar). Inne i landet antecknad i 
Fastärna Metsjön; Knivsta Säbysjön och Södertorps skog; Skogstibble 
Stennässjöns holme; Järlåsa Grissjön och Möjsjön; Tolfta Dorkarby 
