339 
Då Valberget mig veterligt ej förut är omnämnt i den bolaniska 
litteraturen, torde det vara på sin plats att säga några ord om det- 
samma. 
Valberget ligger milt i det stora myrrika skogsområdet i sydöstra de- 
len av Henäåns dalgång, som går fram mellan Edsåsen i norr och Väl- 
listafjället i söder. Med en mjukt avrundad topp reser det sig brant 
ur en urskogsartad granskog, givande hela skogsområdet elt karakteris- 
tiskt utseende. Dess topp ligger enligt topografiska kartan 465 m Öö. h. 
Granskogen går upp till toppen på bergets alla sidor utom på sydost- 
sidan, som utgöres av en mäktig ur med block i stora dimensioner samt 
en c:a 10 m hög berghammare därovan. Trädvegetationen är på denna 
sida synnerligen obetydlig, bestående endast av enstaka granar, aspar, 
björkar och videarter. Överhuvudtaget verkade fanerogamfloran mycket 
mager och faltig på sydliga arter. Lavfloran däremot var, särskilt på 
hammaren, vida rikare (jfr nedan). 
I Norge har Anaplychia speciosa varit länge känd. Den är även här, 
med elt märkligt undantag, Vaagsöe vid mynningen av Nordfjord, en ut- 
präglad subalpin lav med central utbredning, och synes höra hemma i 
övre delarna av de stora dalgångarna i landets sydöstra del, där den 
uppträder sällsynt och alltid sparsamt på mossklädda stenar (BERNT 
LYNGE, A monograph of the Norvegian Physciae. — Christiania 1916, sid. 
12). I Finland synes den enligt E. WAINnNIo (Adjumenta I, sid. 125) ha en 
liknande central utbredning. IF. ö. är Anaptychia speciosa vilt spridd i 
Syd- och Mellaneuropas bergstrakter samt i Storbritannien. Den är en 
utpräglat kosmopolitisk art, uppgiven från alla världsdelar. 
Docenten BERNT LYNGE, Kristiania, har haft vänligheten att hjälpa 
mig med bestämningen. 
2. Parmelia subargentifera Nyl. på Valberget. 
På hammaren av det ovan omtalade Valberget anträffades vid samma 
besök Parmelia suabargentifera Nyl. .Den förekom på hammaren några 
meter upp från bergroten i ett flertal sterila individ. På den synner- 
ligen lavrika bergväggens vertikalytor antecknades dessutom bl. a.: 
Caloplaca elegans (Link.) Th. Fr. Parmelia conspersa (Ehrh.) Ach. 
> pusilla (Mass. > panniformis (Nyl) Wain. 
Gyrophora vellea (L.) Ach. > saxalils, (LL) Ach 
Haemalomma ventosum (L.) Mass. , sorediala (Ach.) Th. Fr. 
Lecanora saxicola (Poll.) Ach. Physcia pulverulenta (Schreb.) Nyl. 
Lobaria pulmonaria (L.) Hoffm. v. angustala (Hoffm ) Nyl. 
> serobiculata (Scop.) DC. ) aipolia (Ach.) Nyl. 
Parmelia centrifuga (L.) Ach. Ramalina farinacea Ach. 
Parmelia subargenlifera har i Sverige visat sig äga en sydlig ulbred- 
ning med en tydlig dragning åt öster. Den har i norr anträffats upp 
ILO NINKarleDy (6: 0! MATME, Sv. BO) Tiäskr. 1910, sid. 100). pen ar 
