348 
mansalta typen kvar, ty det är ju en ofta bekräftad regel, att fortplant- 
ningsorganen och organisationsföreteelser, som med dem stå i samman- 
hang, alltid äro så alt säga mera konservativa i sin organisation än det 
vegetatliva systemet, som alltid är mera plastiskt. De sammansatta klyv- 
öppningarna, som ännu finnas kvar på receptaklerna, vittna således om 
en ursprungligare organisation, som på bålen har försvunnit. 
Även klyvöppningarnas organisalion visar således enligt GOEBBEL samma 
sak som receptaklerna, nämligen att inom levermossornas utveckling en 
förenkling i organisation ägt rum, d. v. s. organisationstyperna .böra 
ordnas som reduktionsserier. 
I detta sammanhang måste naturligtvis även Anthoceros diskuteras. 
Denna märkliga levermosstyp har ju alltid spelat en framstående roll 
vid den allmänna fylogenetiska diskussionen såsom havande en relativt 
lågt organiserad gamofyt på samma gång som en högt utbildad sporofyt. 
GOoEBEL framhåller nu, att Antihoceros visar både i sin gamofyt- och sin 
sporofytorganisation exempel på primitiva karaktärer. De ursprungliga ka- 
raktärerna i sporofytorganisationen enligt G. äro: förekomsten av kolumellan 
samt ett arkespor, som är kupolformat och täckande kolumellan; vidare am- 
fiteciets utbildning som assimilationsvävnad med klyvöppningar. Att det 
kupol- eller klockformiga arkesporet måste anses ursprungligare än det 
cylindriska framgår av en jämförelse mellan de schizokarpa och stegokarpa 
hladmoss-sporogonen. Hos en Andraea t. ex. anlägges i sporogonet arke- 
sporet relativt tidigt som ett cylindriskt parti, som tillväxer från basen 
mot spetsen successivt med sporogonets tillväxt. Först när denna avslu- 
tats, fortsätter arkesporbildningen och bryggar över kolumellan. Skulle 
nu hos denna typ utvecklingen stanna av på ett tidigare stadium, och 
den kupolformade avslutningen inhiberas, ja, då bleve ju arkesporet cy- 
lindriskt, just såsom det är hos stegokarperna. Deras sporogonorganisation 
är således med hänsyn till arkesporets utbildning en hämningsföreteelse 
i jämförelse med schizokarpernas, och denna står ju uppenbarligen i 
korrelation till utbildningen av peristomet och locket. Tydligen är alltså 
enligt G. ett upptill klockformigt arkespor en ursprunglig organisation 
icke blott hos Andraea och Sphagnum utan även hos Anihoceros. 
Även själva förekomsten av kolumella hos Anthoceros är också en relativt 
primitiv organisation. Delta framgår av en jämförelse mellan Anthoceros 
och andra anthocerotacéer. Inom släktet Notolhylas t. ex., som ingående 
undersökts av LANG, finnes kolumella hos vissa arter, men saknas nästan 
hos andra. Man finner emellertid, att hos dessa senare någon liten ko- 
lumellavävnad alltid anlägges till en början i sporogonets bas, men att 
den på ett senare stadium, högre upp, försvinner, därigenom att endo- 
leciet allt mer ryckes med i sporbildningen med resultat, att kolumellan 
slutligen försvinner. Arkesporets förläggning till endoteciet samt kolu- 
mellans totala försvinnande, varpå ju samtliga jungermanniacéerna visa 
exempel, är således något härlett i jämförelse med utbildning av lång 
kolumella som hos Anthoceros, vilket däremot måste betecknas som ett 
ursprungligare förhållande. Denna åsikt, som först framställts av LANG 
redan år 1907 och nu ytterligare understrykes av GOoEBEL, står ju i tyd- 
