364 
för skogsundersökningar särskilt i Finland, men även i Ryssland. Så 
arbetade han 1899 och 1900 i guvernementet Archangelsk och det senare 
året även i guvernementen Perm och Vologda. 
1910 antogs SAMZELIUS till länsjägmästare i Stockholms län. 
HUGO SAMZELIUS var ett inom hela Skandinavien mycket känt namn. 
Härtill bidrog hans stora mångsidighet och ovanligt stora arbetsförmåga. 
Mest bekant var han genom sina skönlitterära verk, vilka till stor del 
innehålla norrländska natur-, jakt- och folklivsskildringar, uppfyllda av 
en varm kärlek till de avhandlade ämnena. 
Utom intresserad friluftsmänniska och jägare var SAMZELIUS en fram- 
stående hundkännare, som särskilt nedlade ett nitiskt arbete på föräd- 
lande av våra inhemska jakthundsstammar. Han var den förste, som 
uppmärksammade och gjorde den präktiga nordsvenska spetshunden 
bekant. 
Under sina talrika resor i norra Skandinavien gjorde han även stora 
och värdefulla etnografiska samlingar och var 
en tid amanuens hos ARTUR HAZELIUS på 
Skansen. 
För personhistorisk forskning ägde SAMZE- 
LIUS stort intresse och fallenhet. Han utgav 
1915 sina anteckningar över släkten SAMZELIUS 
samt efter att förut ha publicerat en del för- 
arbeten det stora, verkligt värdefulla arbetet: 
»Jägeristaten. Anteckningar om svenska väldets 
skogs- och jaktväsen>», Stockholm 1915. 
I ett stort antal större och mindre uppsatser 
har SAMZELIUS yttrat sig i skogsfrågor, sär- 
skilt när det gällt skogsvård. Några av dessa 
äga även för icke skogsmannen ett visst in- 
tresse så t. ex. »Björken i fjällmarken>, Skogs- 
vännen 1903 och »Några iakttagelser rörande 
skogsförhållandena vid Stora Lule vatten», 
Skogsvårdsföreningens Tidskrift 1903. 
Under 1880- och 1890-talen fångade botaniken SAMZELIUS' ombytliga 
sinne, och han sammanbragte ett betydande herbarium samt utgav flera 
skrifter av rent botaniskt innehåll. Det skandinaviska herbariet skänktes 
senare till Nyköpings läroverk, och de utomskandinaviska växterna över- 
togos av Riksmuseum. 
Redan som skolyngling publicerade han i Botaniska Notiser 1884 
»Några - för Södermanland nya växtlokaler» och 1885 »Ytterligare några 
tillägg till Södermanlands flora». 
På samma ställe trycktes 1890 >»>Vegetationsiakttagelser inom Pajala 
socken av Norrbottens län», grundade på iakttagelser sommaren 1889. 
Uppsatsen innehåller många intressanta fynd däribland även av en koloni 
fjällväxter, av vilka Dryas octopetala långt nere i barrskogsregionen vid 
Junusuando masugnsby endast omkring 320 m ö. h. är den märkligaste. 
När författaren av dessa minnesord sommaren 1902 undersökte Pajala 
sockens och Muonio kapellags flora, hade SAMZETUS sin verksamhet i 
