25 



åt söder föreföll mig synnerligen märkvärdigt. Lyckligtvis hade 

 jag själv något senare på sommaren tillfälle att besöka Trollbosjön. 

 Och efter myckel sökande återfann jag den ifrågavarande växten 

 mvcket sparsamt på ett par punkter nedanför Trollbo, på den nu 

 torrlagda stranden. Genast lick jag ett bestämt inlryck av att det 

 rörde sig om en al bi nos-form av .S. sagitlifolia. Kn noggrann under- 

 sökning bar också till fullo bekräftat denna uppfattning. Blad- 

 formen var alldeles densamma som hos kringväxande i allo typisk 

 i\ sagiltifolid. De nästan mogna frukter, som nu förekommo, voro 

 både till form och storlek av den typ, som utmärker denna art. 

 Det var endast alla delars ljusa färg, ulan spår till anthocyan, vil- 

 ken även sträckte sig till slåndarknapparna, som betingade det 

 främmande utseendet. Redan i och för sig är ju förekomsten av 

 en dylik albinos-form av ett visst intresse, men betydelsefullare är 

 den för artsystematiken, där den bl. a. visar, att en säker bestäm- 

 <ning ej får grundas på en enda karaktär. 



2. Sagittariaarternas utbredning. 



LiNDBKHG uppräknar (anf. st., sid. 70—72) alla orter inom Fenno- 

 -skandia, varifrån han setl exemplar av Sagittaria natans i Hb. 

 Holm. och Hfors. lUom från f^inland anger han den från sex 

 svenska fyndorter i Ångermanland och Norrbotten. Utöver vad 

 LiNUBKHG här meddelat kan intet anses vara säkert känt om Å\ 

 natans' utbredning inom Sverige. Senare (1915) bar han även re- 

 viderat materialet i Hb. Ups. Min förnyade och utvidgade revision 

 av museernas material har tyvärr bringat mycket lilet nylt i dagen 

 angående S. natans' utbredning inom Sverige. Ej heller har jag 

 genom att hänvända mig till åtskilliga enskilda samlare lyckats in- 

 hämta något väsentligt nylt om denna art. Däremot har jag på 

 detta sätt lyckats erhålla en hel del hållpunkter för klarläggandet 

 av S. sagittifolia^s utbredning i norra Sverige. Härom har man vetat 

 helt enkelt ingenting, sedan .S. natans avskilts från denna art. Men 

 man synes allmänt ha postulerat, alt åtminstone all i övre Norr- 

 land förekommande Sagittaria är .S. natans. Delta är emellertid 

 alldeles oriktigt. 



Om Sagittaria natans' synekologi äro vi mycket litet underrättade, 

 och själv har jag aldrig setl den växa. Den bästa skildringen av 

 dess uppträdande är given av T. F^keidknfklt, som beskrivit vege- 

 lationen i den till större delen myckel grunda Persöfjärden nära 



