31 



för Sandlicm anf. .sl.\ men cnlij^l nu-dciclande av professor ('.. F. O. 

 NonDSTKDT Lund) är den här vid l)rvg,ij;an i (irinislorpssjön) av honom 

 »för mån^a år sedan phinlerad^. 



Hohuslän. Knda säkra fyndort har varit llisån vid IddevaUa (enl. 

 Th. o. H. N. Krok i Hot. Notis., 1807, sid. 23\ Härtill kunna läg<,'as tvä 

 nya: Ljung: Ljungan IScSO Th. O. B. N. Krok); Bäve: Bäveån (enl. J. K. 

 Palmer». 



Dalsland. I \ änertraUtcn är den allmän. I bergstrakten är den 

 känd blott trän tvä ställen: 1-Yöskog: Kristinedal enl. L. M. Larssons 

 »Flora öfvcr \Vermland och Dal, 2:dra uppl.. 1SG8; Ärtemark: Bengtsfors 

 <enl. J. Henriksson . 



Värmland. Allmän i Vänertraklen, genom hela Fryksdalen till Torsby 

 <enl. E. Ernström) och nedre delen av Älvdalen, där den förekommer 

 jitminstonc till Fkshärad (enl. L. M. L.VR.^^sox, anL st.). Enligt (L E. RiNGirs 

 linnes den i Östmark (Bot. Notis., 1888, sid. 111) och enl. .1. A. O. SkÅr- 

 M.\N i Vitsand (Sv. Bot. Tidskr., 6, 1912, sid. 88). Efter Byälvens 

 vattensystem är den känd ända till Eda: B3'sjön (enl. E. Ernström). Från 

 iiela liergslagen känner jag den blott från Filipstad (C. F. Elmqvist). 



Närke. I alla Närkcsllororna uppges den vara allmän. Men detta 

 <?äller tydligen endast om de lägre, egentliga kulturbygderna. Jag kän- 

 ner den blott från Iljälmartrakten, Kvismaredalen, Sotterns omgivningar 

 samt Kräklinge: mångenstädes i Täljeån (enl. Axel Ericsson enl. E. 

 Broddeson);. Viby (1900 E\v. Steyern); Hackvad: Skarby.sjön (1852 O. G. 

 Blomberg); Askersund: Avik (1871 A. S. Trolander). 



Södermanland. Arten synes vara åtminstone tämligen allmän i så 

 gott som hela landskapet. De inre delarna äro otillräckligt kända. TN'd- 

 ligen är den mera sällsynt i de yttre delarna av SöderLuirn och saknas 

 troligen helt i skärgården. 



Upi)lan(l. I större delen av detta landskap är den allmän. \n- 

 märkningsvärt är, att ingen fyndort föreligger från kusttrakten mellan 

 Osthammar och Lövstabukten, där dock särskilt Erik Almquist gjort 

 omfattande exkursioner. I den egentliga skärgården synes den alldeles 

 saknas. 



Västmanland. Allmän i Mälartrakten och slättbygderna går den 

 efter Kolbäcksän ända till Dalagränsen och efter Hedströmmen åtmin- 

 stone till Skinskaltebergs bruk (1891 O. B. Santesson). Enda fyndorter i 

 A'ästra Bergslagen äro Noratrakten (enl. G. V. Göthlin m. fl.) och Hjul- 

 sjö: Vasselsjön (enl. G. Erdtman). 



Dalarne. Främst genom egna undersökningar känner jag den från 

 ett mycket stort antal punkter, de allra flesta belägna vid eller tämligen 

 nära Dalälven, nämligen till Orsa (enl. K. .lohansson m. 11. "i och Malung. 

 Dessutom känd frän några ställen utefter Kolbäcksän, Vanan och Toftån 

 ^amt vidare vid Ore: Dalfors (enl. O. Vesterlund . 



Gästrikland. I de lägre delarna tydligen ganska allmän; känd till 

 Ockelbo (enl. J. Måhlcn enl. H. W. Arnell). 



Hälsingland, .\tminslone spridd längs kusten och älvarna. — Ide- 

 iior: Saltvik i Dclångersån 1911 A. Nordström); Alfta: Kyrktjärn (1917 

 I R. Aulin); .lärvsö: Ljusnan (1889 C. O. Schlyler, 1891 R. Jäderholm) 



