32 



och Lillälven (1897 A. J. Douhan); Ljusdal: Borr i Ljusnan (1919 G. 

 Lidman). 



.Medelpad. I^j sällsynt vid kusten och länj^s älvarna, efter Ljungar» 

 åtminstone till Borgsjö (jfr E. CoLLiNr)Ki{s »-.Medelpads flora». 1909). — 

 Stöde: (1891 S. Ruuth), Nedansjö anhalt 19UÖ E. Collinder,; Borgsjö: 

 Johannisberg il914 E. Adlerz). 



Ångermanland. Känd endast från kusten samt Angermanälven och 

 dess bifloder, till Bodum (enl. H. W. Arnell ; — Säbrå: Gådeå (1912 Th. 

 Lange), Kragom (1906 T. A. Tengwall); Nora (1843 L. L. Ltestadius'; Skog: 

 Storsjön (1856 R. F. Fristedt och C P. Lsestadius); Gudmundrå: Östby- 

 dal (1918 Verner Norén); Ytterlännäs: Nyland (1916 Bertil Norgren); över- 

 lännäs (1909 G. E. Söderholm ; Sollefteå: (1908—1910 G. Johansson, 1911 

 C. Pleijel), Risönviken (1909 o. 1919 H. NV. Sjögren!; Fjällsjö: Backe (1919 N. 

 Johnsson}; Nordmaling: Levar (1918 Gullbrand Hedman . 



Västerbotten. Torde vara rätt allmän efter älvarnas och åarnas- 

 nedre lopp. — Umeå:^ (1916 Birger Edin), Böle (1917 Knut Granberg)^ 

 Böle-skogen (1918 Helmer Edlund), Tavelsjö sjö (1918 Carl Erland Snell- 

 man); Degerfors: Vindeln 1912 och 1919 A. Th. Vifell); Bygdeå: Rataskär 

 vid Ratan 1868 Th. O. B. N. Krok), Rickleån ovanför Överklinten (1913) 

 och vid Robertsfors' såg (1914 S. Grapengiesser ; Skellefteå: Ursviken 

 (1913), Lejonström (1919 K. Falck). 



Norrbotten. Utbredningen inom detta landskap är ytterst klent 

 känd. Så gott som alla äldre uppgifter torde avse Sagitlaria natans. — 

 Piteå (1871 A. N. Lundström}; Neder-Luleå: Person 1898 N. Sylvén)- 

 Neder-Kalix: Nyborg (1909 F. Block). 



Härjedalen. De enda uppgilterna om Sagiitaria sagittifolia i delta 

 landskap ha lämnats av K. F. Thedenius (i Vet.-Akad:s Handl. för år 1838, 

 sid. 3.5 och 62), nämligen .\lvros: Kolsätt och Tännäs: Funäsdalssjön. 

 Dessa fyndorter vill S. Birger {i »Härjedalens kärlväxter», 1908, sid. 

 66) hänföra till S. natans på samma sätt som ett par nyfunna lokaler i 

 Lillhärdal och Hede. Men enligt meddelande av doktor Birger stöder 

 han denna uppfattning endast på förekomsten av flytblad hos de av 

 honom sedda exemplaren. Trots hänvändelse till flera botanister, som 

 sett växten i Härjedalen, har jag ej lyckats få se något exemplar. Det 

 oaktat är jag ganska övertygad, att samtliga uppgifter hänfcra sig till 

 S. sagittifolia, varför jag också inlagt dem på kartan över denna art. 



Jämtland. Uppges av P. Olsson (i Vet.-Akad:s Öfvers., 1884, sid. 126,. 

 och 1896, sid. 145) för fem ställen till Mattmar och Hammerdal. Som 

 bekant vidlåder en viss osäkerhet Olssons uppgifter, men som ingen av 

 Sa^z7/a/7o-lokalcrna förefaller mig osannolik, har jag inlagt alla på kar- 

 tan. Från Håsjö uppges växten även av E. A. Selberg (i Bot. Notis., 

 1857, sid. 72). Enligt meddelande av lektor Olsson till doktor S. Birger 

 har han själv sett växten i Håsjö: Singsjön. Intet Jämtlandsexeraplar 

 tjxkes finnas tillvarataget. 



* Alla exemplaren från Umeå, lik.som ytterligare några från samma trakt men 

 utan angiven insamlingsort, ha ur lärjungars herbarier ställts till mitt förfogande- 

 av lektor O. Holm. 



