33 



Åselc I.;i ppmnrk. C. Melandkk uppger (i Bot. Notis., 18<S1, sid. 113) 

 Safjittarid li;in trakten av Malgoinajs vastända. I Hb. Ui)s. finnas exem- 

 plar frän Ascle (1911 Tli. Wolf, 1913 J. G. (iunnarsson\ varav ett blom- 

 mande, men de äro så föga utpräglade och i clt sådant stadium, alt jag 

 ej vägar säkert bestamma dem, fastän jag finner dem med största san- 

 nolikhet höra till S. sogittifolia. 



Lycksele Lappmark. C. Melander uppger (i Bot. Notis., 1881, sid. 

 113 och 1883, sid. 212) växten för Lycksele och Siksele. Intet exemplar 

 är av mig sett. 



[Torne Lappmark. C. P. L.ESTADius uppger i >Bidrag till känne- 

 domen om växtligheten i Torneå Lappmark» (18(50, sid. 42) Sagitlaria 

 saqillifolia för Karesuando: Orjanpuudas (»steril»). Som uppgiften lika 

 väl kan avse .S. lutlans, har jag ej upptagit den på kartan. J 



Danmark. 



Växten är känd endast från Sja^Iland, Fyen och Jylland. Ingen fynd- 

 ort föreligger från j)lalser utanför karlgränsen. Kxri) Jes.-<en skriver 

 till mig följande: ».Vrlen er ulbredl i vore större Aaer, navnlig i Jyl- 

 land. I disse er den dog sikkert hyppigere end Punklerne läder for- 

 mode, da don ofte er almindeligst i Formen vallisneriifolia, der forer en 

 ren Undervandstilvicrelse og aldrig danner Luftblade eller Blomster». 



Norge. 



Arten är helt inskränkt till Östlandels lägre delar och ingenstädes 

 allmän. Sin nordgräns har den i II edem arken vid Glomraen (Grue i 

 Solör^ och sin västgräns i trakten av Porsgrund (allt enl. Ove Dahl). 

 Dock bör dessutom anmäikas, alt M. N. Blytt i »Norges Flora» (l:sle 

 Deel, 1S()1, sid. 280 från KrisUanssand omtalar meget tyndc länge Blade, 

 som jeg ogsaa har antaget for henhorende til Sagillaricn. 



Finland. 



Här är Sagitlaria sagillifolia givetvis betydligt mera utbredd än vad 

 kartan hg. 3) utvisar. Dock torde denna ge en ganska god bild av 

 tolalulbredningen, om det tillägges, att arten är känd även från åtskil- 

 liga ställen utanför kartgränsen i östra Finland och angränsande delar 

 av Hyssland, i norr till Kem i Pomoriska Karelen. 1 öster synes den 

 dock vara mindre allmän än S. natans. Nordligaste säkra fyndort för 

 Sagitlaria sagillifolia, samtidigt den nordligaste i hela Fennoskandia, är 

 belägen i Kemi Lappmark vid sammanllödet av Ounas- och Aakenusjoki 

 i Kiltilä. Anmärkningsvärt är, att arten synes saknas på Åland. Den 

 uppges visserligen vara funnen i Jomala: Dalkarby, men den främste 

 kännaren av Alandsfloran, docent A. Palmgren Helsingfors), har med- 

 delat mig, alt han själv aldrig funnit växten och även betraktar den 

 äldre ujjpgiften såsom föga trovärdig. 



Sagitlaria sagillifolia iir alllså utbredd över slörre delen av Dan- 

 mark, Finland och Sverige, men saknas dock i de högsta och 



Svensk Boianink Tidxhift nrj». 3 



