43 



skedet. — Utgående från denna uppfattning av växtens värmekrav 

 har man inom den nordiska torvmosseforskningen alltifrån denna tid 

 använt Trapa nalaiis som ett slags »värme-ledfossil». 



Jra/ia-undersöknmgar, som senare ullörts, ha ock i väsentlig grad 

 inriktats |)å att belysa olika skeden av den kvartära tidens klima- 

 tologi. Kn följd härav är,, att sedan år hS^Jö de llesta Trapa- 

 uppgifter publicerats i geologiska tidskrifter och ej som förut i 

 botaniska. 



Efter det första fyndet av subfossila 7>a/)a-frukter i Närke dröjde 

 det ej länge, förrän liknande upptäckter gjordes på ett tlerlal andra 

 ställen inom samma landskap, samt i Södermanland, Småland, 

 Blekinge, Skåne och Västmanland. Ar lUlO, vid tiden för geolog- 

 kongressen, var antalet publicerade fyndställen ij Sverige trettio. 

 Bland dem, som upptäckte eller i tryck olTentliggjorde nya lokaler 

 märkas främst G. Andehsson (2), N. Holst (24), K.iellmark (29), 

 Xathohst (43), L. von Post (50 o. 51) och Sernander (64). Att 

 här lämna en ingående redogörelse över dessa 7>a/;rt-fynd och de- 

 ras vetenskapliga värde skulle föra alldeles för långt och fordrar 

 dessutom en ingående behandling av hela torvmosseforskningens 

 historia. Till de mera anmärkningsvärda bland dem återkommer 

 jag dock längre fram. 



Efter 1910 har, som inledningsvis nämndes, antalet TVojoa-fynd 

 ökats i hög grad. Många av dessa ha gjorts tämligen slumpvis, i 

 samband med diverse torvmarksundersökningar, men ett ej ringa 

 antal är resultatet av särskilt bedrivna efterforskningar. De under- 

 sökningar, som jag själv utförde 1910 — 1913, och vilka bl. a. av- 

 sågo att bestämma nordgränsen för växtens forna utbredning, ha 

 sålunda till stor del haft karaktären av ett systematiskt bedrivet 

 uppspårande. Av delvis samma art äro också de av U. Suxdelin 

 på sista åren utförda torvmarksundersökningarna i sydöstra Sverige, 

 vilka i hög grad ökat vår kunskap om sjönötens forna utbredning. 

 Han har nämligen från Östergötland, Småland och Blekinge redan 

 otTentliggjort 71 nya fynd. Utom de av Sundemn (69 — 74) lämnade, 

 äro efter 1910 nya fynd publicerade av C. Kurck (30), O. Gertz 

 (18), L. M. Neuman (44), L. von Post (52—54), X. Rosén (5<S), 

 Sernander (66) och H. Smith (67). Bland dessa förtjänar särskilt 

 att framhållas L. von Posts intressanta upptäckt av Trapa i ett 

 nytt landskap, Värmland. 



