49 



Ifabenaria inridis, Latliraea S(iuam(iria (pålrälTad våren 1919 av R. 

 Sterner), Melampijrmn siluaiicuiii. Orobus vernus, P<iris (jiiadrifolia,- 

 Phegopteris drijopteris, Ph. pohj podioides, Poa nemoralis, Puliuonaria 

 o/ficinalis, Scroph.uldiia iwdosa, Spiraea ulmaria, Staclujs silvatica, 

 Trilicum caninum (påträlTad våren 1919 av Krik AlnKjuisl), Viola 

 inirabilis, V. riviniana. 



Förutom dessa lörekomma i fältskikten talrika trädtelningar av 

 växlande ålder. De ädla lövträden föryngra sig således i regel på 

 <lenna plats. 



Detsamma är dock ej förhållandet inom hela Hörjesjöområdet. 

 På flera ställen ser det tvärtom ut, som om återväxten av nyss- 

 nämnda träd skulle utebli, och den nuvarande generationens för- 

 svinnande blott vara en tidsfråga. 



Orsaken härtill är förmodligen att söka i vissa ogynnsamma 

 lokalklimatiska förhållanden. För detta antagande talar främst, 

 att frostskador llerstädes äro vanliga på de ädla lövträden. 



2. Våsjömosse. 



1 km NO om Västlandasjön och sammanhängande med denna 

 utbreder sig Våsjömosse. Sedan 1885 är den torrlagd och numera 

 i stor omfattning uppodlad. Dess höjd över havet är c:a ^2 meter. 



Sommaren 1911 påträtTade jag härstädes rikligt med 7Va/ja- frukter 

 inbäddade i en detritusgyllja av gulbrun färg. 



För att studera lagerförhållandena i mossen upptogs ett llerlal 

 profiler. I de centralare delarna var stratigrafien denna: 



A. 25 cm. Mylla, obestämbar till ursprung. 



B. 40 cm. Al-björktorv. 



C. lö cm. Kquiaeliim liinosnm-iorv, med väl utbildad rolfUt. I detta 



lagers övre del trallades Phragmitcs-resier. 

 i). 150 cm. Detritusgytlja med bl. a. Trapa natans (fruktstenar), Nupluir 



luteuin och I ris pseudaconis (frön) och Cariccs (frukter). 



Tra/^a-frukterna anträffades omedelbart under fräkcntorven 



och ned till clt djup av 45 cm i gyttjan. De förckommo 



ganska talrikt och voro ovanligt stora. 

 E. Lera. 



Samtliga här anlräiVade 7>a/;a- frukter tillhöra den för vårt land 

 tidigare ej anmärkta formen muzzanensis. Denna form beskrevs 

 först i ett arbete av K. von Fritsch, »Das Pliocän im Thalgebiete 

 <ier zahmen Gera in Thiiringen» (Jahrb. d. Kgl. Preuss. geol. Landes- 

 iinst. u. Hergakad. 1884, sid. 432). Beträllande utseendet ansluter 



f<vensk Botanisk Tidskn/t t92ti. 4 



