54 



Sannolikt äro också utsikterna ganska små, att i Västmanland 

 göra Trapa-fynd norr om Vremossen i Ramsbergs socken. Ganska 

 omfattande efterforskningar i norra delen av landskapet hava givit 

 negativt resultat. 



Av nu föreliggande undersökningsmaterial tyckes framgå, att 

 sjönötens forna nordgräns i Sverige sträckt sig från södra 

 Värmland genom mellersta Västmanland och upp mot 

 nordvästra Uppland. Nordgränsen för Trapa nalans forna ut- 

 bredningsområde skulle sålunda i huvudsak sammanfalla med 

 ekens nutida. 



2. Tiderna för sjönötens uppträdande i olika delar 



av landet. 



Genom i litteraturen redan föreliggande uppgifter om tidpunkterna 

 för sjönötens uppträdande på flera av dess forna växtplatser är 

 man nu i stånd att i huvuddrag skissera upp Trapa s utbrednings- 

 historia i vårt land, ehuru full klarhet ännu ej kan vinnas i alla 

 detaljer. 



Bland forskare, vilka bidragit med tidsbestämningar, äro främst 

 att nämnas G. Andersson (4), N. Holst (24), L. von Post (50 — 

 54) R. Sernander (62 o. 64) och U. Sundelin (70 o. 73). 



Två metoder ha oftast följts vid problemets angripande, dels en 

 jämförande paleontologisk — stratigrafisk och dels en hypsometrisk 

 med hänsyn till landhöjningsstadierna. 



Enligt den förra har åldersbestämningen av de Trapa-förande 

 nivåerna gjorts med ledning av vissa kronologiskt tämligen fixerade 

 paleofloristiska eller paleof3'siognomiska horisonter i mossar och 

 sjöar. Härvid har på senare år den av L. von Post utarbetade 

 pollenanalytiska metoden kommit till stor användning. (Rörande 

 denna sistnämnda metod se L. von Post 55.) 



Den andra metoden för tidsbestämning kan endast användas för 

 sådana f3'ndorter, vilka en gång under postglacialtiden varit havs- 

 botten. Man har därvid sökt att bilda sig en uppfattning om sjö- 

 nötens maximiålder i en forntida eller ännu kvarvarande sjö genom 

 att fastställa tiden för dennas isolering från havet. Med stöd av 

 redan befintliga specialundersökningar över de senkvartära nivå- 

 förändringarna samt deras relation till Östersjöns utvecklingshistoria 

 och de arkeologiska perioderna (Högbom 25, Munthe 37, J. V. 

 Eriksson 16) kan i ett flertal fall en dylik bestämning göras en- 



