63 



spridning av Trapa, anser jag mig dock ha skäl för anlagandel, alt 

 valtenraglarna spelat en viss roll vid sjönölens ulhredning i Sverige. 

 Fåglarnas betydelse för våra vallenväxlers spridning får ej under- 

 skattas. Huru skall man förklara Strcitiotes' och Hijdrocharis' all- 

 männa ulhredning, ulan alt sälta denna i samhand med fåglarnas 

 verksamhet? 



Vattenfåglarnas roll som spridare av Trapa har ofta drv'ftats i 

 lilleraturen. Av svenska forskare är det främst Nathorst (42, sid. 40) 

 som ägnat denna fråga uppmärksamhet. De fåglar, vilka han i 

 främsta rummet vill tillskriva andel i sjönötens utbredning, äro 

 grågåsen [Anser cinerciis) och knölsvanen {Cjifiiuis olor). 



Vi övergå nu till en redogörelse över växtens spridning genom 

 frukterna. På grund av 7>a/K/-frukternas höga specifika vikt kunna 

 desamma i regel ej spridas på längre sträckor utan hjälp av djur 

 eller människor. Frukterna sjunka efter mognaden till hotlnen, som 

 jag själv också liera gånger personligen kunnat övertyga mig om. 

 (Möjligen ha vi även att räkna med en fruktspridning med isens 

 hjälp. Fruktbärande 7Va/)o-individ kunna vid växlplatsens islägg- 

 ning frysas in i isstycken, vilka sedermera råka i drift.) 



Bland djur, som verkat som spridare av Tra/ja-frukter ha sedan 

 länge i litteraturen framhållits fiskar, vattenfåglar och vissa däggdjur, 

 såsom bävrar, uttrar och vattensorkar. Man får därvid tänka sig, 

 att 7>(f/}«-frukterna transporterats genom alt nötterna antingen fastnat 

 på djuren eller ock insamlats av desamma för alt användas till föda 

 (10, sid. 247; 42, sid. 88). 



Vilken roll detta spridningssält haft för sjönölens uli)redning, är 

 svårt att bilda sig en föreställning om. Mig förefaller det att vara 

 tämligen betydelselöst. 



Då på ett flertal ställen bävergnagda trädstammar anlrällals till- 

 sammans med Trapa-nöiler, ligger dock den möjligheten till hands, 

 som också Sernander (63, sid. 230) velat göra trolig, all bävern 

 verkligen i en del fall bidragit till växtens spridning. 



En vida större roll än djuren har människan kunnat spela som 

 spridare av rrapo-frukter. 



Nötterna ha en ätbar, ganska stor kärna. De insamlas av denna 

 anledning i alla länder, där växten förekommer mera allmänt, t. ex. 

 i sydöstra Ryssland och Ungarn. 1 Kina och Indien komma frukter 

 av Trapa bicornis och T. })ispin(>sa ofta till användning som föda. 

 Särskilt den förra sj^eiar i Kina en ganska slor roll och är där före- 

 mål för omfattande odlingar. (Rörande Trapa bicornis och dess 



