70 



f. rostrala. — Den ovanför törnarna belägna delen av frukten kort, 

 cylindrisk — konisk; dess höjd och bredd ungefär lika. 



f. conocarpoides. — Törnarna sitta strax ovan fruktens mitt, den 

 övre delen av frukten cylindrisk — konisk. 



f. conocarpa Aresch. — Törnarna sitta vid eller något under fruk- 

 tens mitt. 

 /?. Frukter med två tornar. 



f. snecica. — Frukten tillplattad från sidorna. Parallellform till 

 f. verbanensis. 



Denna indelning har sedermera i huvudsak följts av de flesla 

 forskare. Så t. ex. av C. Schröter i »Contribution a Télude des 

 variétés de Trapa natans L». Om man undantager den redan 1884 

 beskrivna formen muzzanensis, ha ej några nya tillägg blivit gjorda 

 till de av Nathorst kända fruktformerna. 



Miizzanensis-typen (28, sid. 432) ansluter sig närmast till f. coro- 

 naia, men avviker från denna genom att mellan de fyra törnarna 

 befinna sig fyra framträdande, kraftiga knölar (se fig. 6). Dessutom 

 förgrena sig icke kommissuralnerverna, som utgå från fruktens bas^ 

 utan de gå direkt ut i och sluta i ovannämnda knölar. Delta till 

 skillnad från andra undersökta former, där kommissuralnerverna 

 oftast grena ut sig till närbelägna tornar. 



Det systematiska värdet av ovanstående former är ännu föga ut- 

 rett. Ehuru växten ofta varit föremål för embryologiska, anatomiska 

 (11) och organografiska (82) undersökningar, saknas dock sådana 

 över de beskrivna formernas genetiska konstitution. Flera frukt- 

 former tyda på en hybridogen natur (t. ex. f. subcoronata Nath.). 

 Andra åter äro förmodligen enbart individuella variationer (modi- 

 fikationer). På samma lokal trälTas nämligen ofta flera fruktformer 

 blandade. I tvenne sjöar vid Griinewald i Niederlausitz fann Ja- 

 COBASCH (26) ett intressant förhållande. Han iakttog nämligen ofta 

 på en och samma planta utom normala fyrtorniga frukter, även tre- 

 och allra vanligast tvåtorniga sådana samt dessutom alla övergångs- 

 former mellan dessa. 



Om variationen hos Trapa natans (coronata-serien) skriver Schinz 

 (60, sid. 481) följande: »Jäggi, Schröter und auch ich (in der Flora 

 der Schweiz) haben bis anhin die verbanensis \vie die muzzanensis 

 als Varietäten der natans aufgefasst, als Varietäten, denen die Nathorst- 

 schen Varietäten subcoronata, coronata, elongata, coordiniert wurden. 

 Ich neige heute zu einer etwas andern Auffassung. Subcoronata 

 Nathorst, coronata Nathorst, elongata Nathorst sind fiir mich Varie- 

 täten im Wettsteinschen Sinne (Handbuch der System. Botanik, I 



