107 



sid. 200. I början av 1800-talet synes den ha utdött, ty Wahlen- 

 BERG (1826, sid. 1070' säger: >prope Halmstad ad Slottsmölla (olim)>. 

 Med nvild» i detta samband menar säkerligen Hetzius »förvildad». 



Skåne. 



2. Krageholm. 



a. Ön I.ybeck. — I den skånska floran infördes den för första gången 

 av Elias Fkiks i »Noviticrna» (1823, sid. 120 med följande lokaluppgift: 

 ».Solo pingui, humoso, udo ad Engelholni; in insula Lybeck lacus 



H.ialmar Nilsson foto 15 juni 1919. 



Fig. 9. Ariim i lund på Lyheck. 



Krageholmensis inter AUium iirsiiium, altissimasque Striithiopterides & 

 Lnnarias e. s. p.» Möjligen har med. doktor .1. Ljungstedt något med 

 fyndet att skatta. Denne lämnade Fries ttera botaniska fynd från Skåne, 

 och enligt Lilja (1870, sid. 10) konditionerade han på 1820-talet på Krage- 

 holm. Lilja lämnade ,1838, sid. 420 en ytterligare notis om fyndplatsen, 

 som visade, att den troligen var densamma, som vi undersökte: »Krage- 

 holm på ön Lybeck vid sjökanten och i gamle trädgård i mängd.» 



b. Gamla trädgården. Fries' ord i »Flora scanica» (1835, sid. 179): 

 »circa Krageholm v. c. in insula Lybeck» tyda på, att man funnit den 

 även annorstädes på Krageholms ägor. En direkt uppgift härom tre år 

 efteråt finnes hos Lilja på det citerade stället och i andra upplagan (1870, 

 sid. 688): »Krageholm i g. trädg. och på Lybeck i mängd.» Egendom- 



