109 



12. Nära Öv cd sk los t er, Tullesbo, iakttogs den 1898 av Selim 

 Birger, som jaj^ för övrigt liar att tacka för ännu ett par värde- 

 fulla uppj^ifter om Arum i Skåne, synnerligen rikligt i den starkt 

 skuggiga parken. 



Om man granskar denna lokallista med dess bestämda eller under- 

 förstådda uppgifter om parker och trädgårdar som själva växtplatserna, 

 får man en bestämd uppfattning om det berättigade att med flere auk- 

 torer tolka A rum som en kulturllykling hos oss. Lilja (1870, sid. 688) 

 uppger också för Skåne, att den såsom > fordom odlad som kryddväxt, 

 kallad dansk Ingefär' är »fordom förvildad». Att den odlades i Skåne 

 åtminstone sedan 1700-talet är säkert. Sa säger t. ex. Lidbeck (1755, 

 sid. 9— 10\ 'Medicinalväxter — hafva länge neder i Skåne varit bekante, 

 <lock till Rikets skada årligen tagits utifrån; t. ex. Lavendel, Melissa, 

 Huta, Fenkål, Coriander, Arum, Salvia, Camomilla, Rom»^ Namnen 

 iiiunksvans. muncketygh, niunkepees, munkakijl, munckpepar och presle- 

 kaile i 1600-talets svenska litteratur Jfr Lyttkens III, sid. 1347) lyda 

 också på att den ej var främmande för våra klosterträdgårdar, och då 

 säkerligen ej de skånska, under medeltiden. 



.Men Lybeck-förekomstens natur behöver dock diskuteras. Skulle den 

 möjligen vara ursprunglig? 



Modersamhället är fullt naturligt och av samma art som i de trakter, 

 <lär Arum är fullt vild. I mellersta Europa växer den — utom som för- 

 vildad — just i lundartad skog, särskilt på kalkgrund; och som dess 

 »RegleitpAanzen» därstädes upptar Hegi (II, sid. 133 bl. a.; Anemone 

 ncmorosa, Mercnrialis percnnis, Alliiim ursiniim, Aegopodiiim Fodagraria, 

 Geum iirbannm. Adoxa. Alliaria of/icinalis och Lunaria rediviiHi. 



I .-ln//n"s allmänna utbredning finnes intet, som skulle göra dess ut- 

 sträckning till södra Skåne särskilt märkvärdig. Växten förekommer 

 jjenom södra och mellersta Europa med en mot väster stigande men 

 mot öster starkt fallande gräns. I norra Tyskland finnes den. om ock 

 med ojämn utbredning; så saknas den i Posen, Preussen, Neuvorpommern, 

 Nordsjö-öarna och största delen av Brandenburg. I Danmark har den 

 €tt sydligt utbredningsområde — östra Jylland upp till Aalborg, södra 

 Eyen och södra Själland (sällsynt på norra\ Samsö, öarna från Als till 

 Möen samt Bornholm^ — och är här enligt de danska floristerna åt- 

 minstone på tlera lokaler fullt spontan. Om sålunda Arum även skulle 

 jiga en spontan utpost i Skanodanias Skåne-del, vore detta naturligt nog. 



Och ön Lybeck har alldeles särskilda förutsättningar att härbärgera 

 en sydlig utpost. Vi befinna oss i Skånes mildaste luftstreck. Dessutom 

 skall enligt förvaltare Ohls.son på Krageholm, som känner trakten sedan 

 l)arnsben, vårvegetationen på Lj^beck utveckla sig omkring 14 dagar ti- 

 <ligare än i skogarna runt sjön. Alla lundväxter luxuriera påfallande 

 starkt. Marken är troligen ganska gödd av fågelexkreraent. Enligt förval- 

 tare Ohlsson häckade här fordom råkor i så stora skaror, att man 



' Tydligen menas »Romerska k.imiller», enligt Lyttkens I. sid. 24) ett namn på 

 A^-hillea j)tar»iirii. 



' Enligt vad Hjal.mar Nilsson meddelat mig överensstämma lokalerna härstädes 

 fullständigt med den på L}'beck. 



