132 



1916 i Tornelräskområdet. Om densamma kände man förut mycket 

 obetydligt. Ur litteraturen känner jag en uppgift för vardera av Fega- 

 tella conica, Peltolepis (jrandis Lindb. och Sauteria alpina Nees, var- 

 jämte Marchanlia och Preissia varit kända säsom allmänna. 



Från intet fennoskandiskt fjäll känner man ett så stort antal 

 marchantiaceer som det, jag anträffade på Nuolja och det därmed 

 sammanhängande Tsasinnjaskatjåkko. Här fann jag Marchanlia och 

 Preissia allmänt, Pellolepis grandis v. sibirica Lindb. och Sauleria 

 såsom karaktärsarter på vissa snölegor, Asterella Lindenbergiana 

 (Corda) Lindb. och Fegatella i en Dryas-nng ovan tunnelns östra 

 mynning, samt Neesiella pilosa mycket sparsamt och nästan förtorkad 

 i en bäckdal i nordsidans björkregion. Och i en skifFerbrant, omkr. 

 800 m ö. h., på Tsasinnjaskaljåkkos östsluttning helt nära Nuolja- 

 bäcken, fann jag Cleuea hgalina tillsammans med bl. a. Neesiella^ 

 Pellolepis grandis och Sauteria. Alla de nämnda arterna fruktifice- 

 rade utom Fegatella. Den enda av Torneträskområdels marchan- 

 tiaceer, som jag ej anträlTade på Nuolja, var Asterella pilosa. Men 

 i Uppsalamuseet finnes ett vackert spritlagt exemplar av denna art 

 (c. fr.), insamlat 1907 på Nuolja av T. Lagerberg. 



Sedan jag redan under de första dagarna gjort dessa fynd på 

 Nuolja, hade jag under den månad, jag vistades inom området, min 

 uppmärksamhet livligt fästad på marchanliaceerna. Vad jag här- 

 vid erfor om desamma är följande. 



Clevea hgalina. Tsasinnjaskatjåkko, sparsamt (c. fr.). — Denna art är 

 förut från de svenska fjällen endast känd fsåsom v. sziec/ca) från Tjidtjakk 

 i Pite Lappmark (S. O. Lindberg; enl. K. Muller i L. Rabeniiorsts 

 »Kryptogaraen-FIora», Ed. 2, VI: 1, sid. 242). 



Sauteria alpina. Kierona mot Abiskojaure (c. fr.); Tsasinnjaskatjåkko 

 (c. fr.); Nuoljas nordsida (c. fr.); Vassitjåkko (c. //'.); Snuoratjåklco (c. fr.); 

 Jebrenjokks stora fall c. fr.); på alla dessa ställen på klippor eller fuktig 

 jord (snölegor) i fjällregionens nedre delar; l^esisvare (c. fr.) på en klippa 

 i fjällregionen. 



Peltolepis grandis. Tsasinnjaskatjåkko (c. fr.); NV om Njutum (c. fr.) 

 i en skifferbrant omkr. 600 m ö. h.; Snuorajokks kanjon (c. //•.) och Pe- 

 sisvare (c. fr.) på klippor i björkregionen. 



P. grandis v. sibirica. Kierona mot Abiskojaure c. //■.); Nuoljas nord- 

 sida (c. fr.); Vassitjåkko (c. fr.); Snuoratjåkko (c. fr.); Jebrenjokks stora 

 fall (c. //'.); Pesisvare (c. //•.); överallt på fuktig jord (mest snölegor) i 

 fjällregionens nedre delar, nästan alltid tillsammans med Sauteria. — 

 Denna som svensk förut endast från Unna P»issavare I I^ule Lappmark 

 uppgivna levermossa finnes i Hb. Ups. inblandad i ett exemplar av Sau- 

 teria alpina (under namn av Clevea hgalina; från Junkatjåkko i Lule 



