181 



Hädenefältet tillhör det stora sandområdet på E delen av Skara- 

 slätten. Dynerna äro tämligen regelbundet utbildade. Längdutslräck- 

 ningen är ca N TO*' W. Deras höjd uppgår till omkring 4 m. 

 Lutningen mot S varierar mellan 10" och lö" (c:a 1,k — 2,7 m på 

 10 m) men är på N-sidorna c:a 20" (c:a 8,6 m på 10 m) eller sna- 

 rare något mer. 



Av dessa dyners morfologi, deras ovanligt stora regelbundenhet 

 och lutningsförhållanden framgår, att de äro bildade av S-liga eller 

 SSW-liga vindar. 



,?w 100% 



Fig. 3. Hädenefältet, mossen nr. 1. Pollendiagram, (Beteckningar som å fig. 1.) 



Mellan dynerna ligga några mindre torvmarker, vilka dock på 

 grund av sin obetydlighet ej inlagts å geologiska kartan (bladet 

 Skara). Torven utgör en Sphagniim-ior\ (skogsmosstorv) H 7 — 9. 

 Mäktighelen är i den större av dem (nr. 1) c:a 90 cm och i den 

 mindre (nr. 2) c:a 30 cm. De nedersta 10 cm äro dock så starkt 

 sandinfekterade, att torven med lika stort skäl kan betecknas som 

 humös sand. Humushalten avtager emellertid hastigt nedåt, vilket 

 alltså utvisar en hastig försumpning. 



Pollenanalysen av lagerföljden nr. 1 visas å fig. 3. Av vikt i 

 diagrammet är framför allt grankurvan samt björk- och tall- 

 kurvornas inbördes förhållande. 



