224 



Det är en mycket vansklig sak att på nuvarande ståndpunkt 

 diskutera mykogeografiska frågor. Vår kunskap om de enskilda ar- 

 ternas utbredning är nämligen ännu mycket bristfällig. Några trak- 

 ter av vårt land äro visserligen rätt väl undersökta, men från andra 

 åter så golt som saknas observationer. Mycket arbete med mate- 

 rialinsamling återstår ännu, innan några definitiva resultat angående 

 parasitsvamparnas geografi kunna vinnas. 



Ett av de största ofullständigt kända områdena av vårt land är 

 Västernorrlands län. Jag företog därför sommaren 1918 en studie- 

 färd genom Medelpad från dess västra till dess östra del, varvid jag 

 särskilt undersökte de västra socknarna. Under en exkursion be- 

 söktes även gränstrakterna mot .Jämtland, och några fynd gjordes 

 då inom ett litet område av Rätans socken i detta landskap. 

 Dessa fynd upptagas även här. Mina samlingar från resan äro i 

 och för sig icke märkvärdiga. Men de ha för mig haft betydelse 

 såsom utfyllande en lucka i vårt mykogeografiska vetande, och i 

 fråga om en del viktiga arters utbredning erhöll jag under färden 

 betydligt större klarhet. Då det dessutom är mig bekant, att dessa 

 frågor i hög grad intressera min högt värderade lärare professor 

 G. Lagerheim, vågar jag framlägga resultatet av resan såsom ett 

 litet bidrag till den festskrift, som skall hugfästa minnet av hans 

 €0-årsdag. 



* 



Ehuru, som redan nämnts, det material, vi ha till vårt förfogande 

 för bedömande av parasitsvamparnas utbredning, ännu är ringa, så 

 tillåter det oss dock att med rätt stor säkerhet urskilja vissa växt- 

 geografiska grupper. Vi ha t. ex. den ovan nämnda alpin-maritima 

 gruppen, dit av Medelpadssvamparna Piiccinia Geranii på G. silua- 

 ticum och Uromyces Solidaginis på S. virgaurea samt i viss mån 

 Puccinia Virgaiireae på samma värdväxt tyckas höra. I Sv. Bot. 

 Tidskr. 1909, sid. 19 o. f. diskuterar Lagerheim utförligt utbred- 

 ningen av Uromyces Solidaginis och nämner en rad andra svampar 

 till samma växtgeografiska grupp. Av dessa bör nu Taphrina carnea 

 utgå, då det visat sig, att denna art är utpräglat arktisk-alpin, och 

 då Palm vid närmare undersökning av sina uppländska fynd funnit, 

 att de utgöras av den närstående arten T. Janiis.^ 



^ Dessa Mda svampar visa ett speciellt intresse ur växtgeogiafisk synpunkt. 

 Palm påpekar (Arkiv f. Bot. 1917^ Bd. 15, Nr. 4, sid. 5), att de möjligen vikariera. 

 T. carnea finns ej nedanför björkregionen, under det att T. Janus förekommer på 

 lägre nivåer. 



